Справа № 365/1075/25 
Номер провадження: 2/365/160/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

15 травня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Кучерявої Л.М.
за участі секретаря судового засідання Воєводи І.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року уповноважений представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Лисенко О.С. звернулася до Згурівського районного суду Київської області із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023 у розмірі 16938,00 гривень та понесені судові витрати зі сплати судового збору. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.05.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти)№ 05.05.2023-100002866. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 9000,00 гривень на строк, вказаний в заявці. Кредитний договір (оферти) № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023 був переоформлений шляхом укладання Кредитного договору (оферти) № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 16938,00 гривень, що складається із: 9000,00 гривень – тіло кредиту; 7938,00 гривень – проценти. 
Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 22.12.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач скористалася своїм процесуальним правом та направила суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що не погоджується із позовними вимогами у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не враховують здійснені нею платежі, ґрунтуються на односторонньому та непідтвердженому розрахунку та суперечать вимогам законодавства України про споживче кредитування. Зазначає, що позивач обґрунтовує позовні вимоги на підставі двох договорів від 05.05.2023 та від 07.06.2023, при цьому у позовній заяві не визначено, за яким саме договором заявлено вимоги, відсутній окремий розрахунок заборгованості по кожному договору, позивач не довів припинення зобов`язань за першим договором, відсутні докази повторної видачі кредитних коштів. Позивач не надав суду жодного деталізованого розрахунку, який би показував як саме були зараховані її платежі, на яку частину боргу вони спрямовані, який реальний залишок заборгованості існує після оплат. Вважає неправомірними та недоведеними нараховані проценти. Також зазначає, що нею були здійснені три платежі на загальну суму 6750,00 грн, які не були враховані позивачем у довідці-розрахунку за період з 07.06.2023 по 18.07.2023, у якій окрім цього не показано зміну «бази нарахування» після часткових оплат. Вважає незаконним застосуванням у кредитному договорі декількох процентних ставок, зокрема ставок «Економ» та «Стандарт», які застосовуються до різних так званих періодів користування кредитом. Крім цього зазначає, що з інформації, розміщеної в особистому кабінеті відповідача на офіційному веб-ресурсі позивача, вбачається, що позивачем здійснено нарахування неустойки у розмірі 2422,40 грн, разом з тим у 2023 році чинним законодавством України, прийнятим на період дії воєнного стану, було заборонено нарахування штрафів, пені та інших форм неустойки за споживчими кредитами. У зв`язку із цим, нарахування та заявлення до стягнення неустойки є незаконним і таким, що не підлягає задоволенню. В загальному зазначає, що позовна заява є внутрішньо суперечливою, не містить визначеного предмета позову, не підтверджена належними доказами, ґрунтується на припущеннях та односторонніх розрахунках, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову або, як мінімум, для залишення вимог без задоволення частково. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, у разі якщо суд дійде висновку про наявність заборгованості – зменшити розмір нарахованих процентів з урахуванням принципів справедливості, розумності та вже здійснених нею платежів у сумі 6750,00 грн, врахувати здійснені нею платежі при визначенні розміру заборгованості, відмовити у стягненні з неї судових витрат у повному обсязі або розділити їх пропорційно задоволеним вимогам.
05 січня 2026 року уповноважений представник позивача подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначає, що 05.05.2023 між сторонами було укладено Кредитний договір № 05.05.2023-100002866. Надалі між сторонами було укладено Кредитний договір № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023, який містить Заяву позичальника про перекредитування/зарахування, за якою на підставі ст. 601 ЦК України позичальник просила зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту в розмірі 9000,00 грн за кредитним договором № 05.05.2023-100002866 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000,00 грн за кредитним договором № 05.05.2023-100002866. Розрахунок заборгованості за кредитним договором проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної в кредитному договорі. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією Liqpay, яка є первинним платіжним документом в розумінні Закону України «Про платіжні послуги». Позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено нею у кредитному договорі. Таким чином позивач виконав своє зобов`язання за кредитним договором № 05.05.2023-100002866 в повному обсязі. Відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження не укладення та невиконання умов кредитного договору, тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.
08 січня 2026 року відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що доводи позивача ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують обставин, викладених у відзиві. Вважає, що застосування ст. 601 ЦК України є безпідставним, правова природа правовідносин між сторонами є спірною, розрахунок заборгованості ґрунтується на припущеннях позивача, а не на належних та допустимих доказах, у зв`язку із цим просить врахувати наведені заперечення при вирішенні справи та критично оцінити доводи позивача щодо застосування ст. 601 ЦК України.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.
Представник позивача у позовній заяві просила розгляд справи проводити у відсутність позивача та його представника за наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутність у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання.
Крім того, суд своєю ухвалою від 23.03.2026 визнав обов`язковою явку у судове засідання позивача та відповідача. Відповідач ОСОБА_1 20.04.2026 направила до суду заяву, в якій обґрунтувала неможливість з`явитися у судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі тих доказів про права та правовідносини сторін, які містяться у матеріалах цивільної справи, та були надані стороною позивача та відповідачем.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
05 травня 2023 року відповідач ОСОБА_1 заповнила та підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Анкету позичальника, у якій, зокрема, просила надати їй кредит у розмірі 9000,00 грн строком на 14 днів. 
05 травня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта).
Відповідно до Заявки від 05.05.2023, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), та відповідно до кредитного договору № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 05.05.2023; сума кредиту – 9000,00 гривень; строк, на який надається кредит – 42 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 15.06.2023; первинний період користування кредитом – 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», яка є фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2% за день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ»; процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та протягом періоду «Економ»; неустойка – 180,00 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання позичальнику за даним та наступними договорами: 5168-75ХХ-ХХХХ-7220.
05 травня 2023 року позичальник ТОВ «Споживчий центр» підтвердило укладання електронного кредитного договору № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023.
05 травня 2023 року через систему LІQPAY було успішно перераховано кошти у сумі 9000,00 гривень на платіжну картку клієнта 516875*20, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 05.05.2023-100002866.
07 червня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Пропозицію про укладення кредитного договору (оферта).
Відповідно до Заявки від 07.06.2023, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), та відповідно до кредитного договору № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 07.06.2023; сума кредиту – 9000,00 гривень; строк, на який надається кредит – 42 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 18.07.2023; первинний період користування кредитом – 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», яка є фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2,1% за день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ»; процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та протягом періоду «Економ»; неустойка – 180,00 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Пропозиції та Паспорту споживчого кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 16938,00 гривень.
07 червня 2023 року позичальник ТОВ «Споживчий центр» підтвердило укладання електронного кредитного договору № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023. Дане підтвердження також містить Заяву позичальника про перекредитування/зарахування, відповідно до якої на підставі ст. 601 ЦК України позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 07.06.2023-010000138 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023 за умовою «Економ». Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором № 07.06.2023-010000138 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором № 05.05.2023-100002866 за умовою «Економ» вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору № 05.05.2023-100002866. Для підписання та укладення кредитного договору № 07.06.2023-010000138 з усіма його додатками та невід`ємними частинами позичальником введено код Н728 з смс-повідомлення, яке було відправлене на її фінансовий номер.
Позивачем при зверненні до суду до позовної заяви було додано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023, яка складає: 16938,00 гривень, з яких: 9000,00 гривень – основний борг; 7938,00 гривень – проценти. Також зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 07.06.2023 по 18.07.2023.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Таким чином, укладений в електронній формі кредитний договір № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023, а в подальшому з метою перекредитування кредитний договір № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023 на умовах, викладених у них, та у спосіб, визначений законом, адже такі договори містять електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідача ОСОБА_1 , що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.
Своїм підписом відповідач ОСОБА_1 також підтвердила, що ознайомився з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Крім того, відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві не заперечила факт укладання вказаних кредитних договорів. 
За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (ст. 77 ЦПК України), допустимими (ст. 78 ЦПК України), достовірними (ст. 79 ЦПК України), а у своїй сукупності - достатніми (ст. 80 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, висуваючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитодавець зобов`язаний довести належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами наявність такої заборгованості, зокрема, факт надання та отримання грошових коштів, а також розмір заборгованості.
Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачу (позичальнику) на виконання умов кредитного договору № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023 підтверджується квитанцією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Видача кредитних коштів за кредитним договором № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023 здійснювалася за допомогою системи LІQPAY відповідно до Закону України «Про платіжні послуги», а відтак, така квитанція є належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу.
Відповідач, в порушення умов договору, своєчасно, в порядку та на умовах визначених договором, кредитні кошти не повернула, звернулася до кредитора із заявою про перекредитування, відповідно до якої на підставі ст. 601 ЦК України, внаслідок чого 07.06.2023 між сторонами було укладено кредитний договір № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023, у якому кредитор погодився на пропозицію позичальника про перекредитування та зарахував вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 07.06.2023-010000138 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000,00 гривень за кредитним договором № 05.05.2023-100002866 від 05.05.2023 за умовою «Економ».
Підписавши вказаний кредитний договір відповідач ОСОБА_1 тим самим підтвердила, що ознайомилася з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Всупереч умовам кредитного договору № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023 відповідач не виконала належним чином свого зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. 
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору складає 16938,00 гривень, з яких: 9000,00 гривень – основний борг; 7938,00 гривень – проценти.
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 вказувала, що вона частково сплатила позивачу кошти у загальному розмірі 6750,00 гривень, проте позивач не врахував таку сплату. Вказане підтверджується квитанціями про здійснення переказу коштів, наданими відповідачем, із яких судом встановлено, що 17.05.2023 відповідач сплатила позивачу кошти по договору № 05.05.2023-100002866 у розмірі 2340,00 гривень, а 07.06.2023 – здійснила два платежі по договору № 05.05.2023-100002866 у розмірі 2900,00 гривень та 1510,00 гривень. Загальна сума сплати по договору № 05.05.2023-100002866 складає 6750,00 гривень.
Оскільки кредитор укладаючи кредитний договір № 07.06.2023-010000138 погодився на зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора, зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором № 07.06.2023-010000138 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором № 05.05.2023-100002866 за умовою «Економ» вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора, то суд приходить до висновку, що в даних відносинах між сторонами відбулося перекредитування, а відтак сума сплачених відповідачем коштів у загальному розмірі 6750,00 гривень по договору № 05.05.2023-100002866 має бути зарахована в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 07.06.2023-010000138.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, проте підлягають частковому задоволенню.
Встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором у меншому розмірі, ніж заявлено позивачем.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 складає 10188,00гривень, що становить 60% від заявлених позовних вимог. Тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1453,44 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 07.06.2023-010000138 від 07.06.2023 у загальному розмірі 10188 (десять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя Л.М. Кучерява