МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ

В И Р О К 
іменем України
Справа № 210/6483/25 
Провадження № 1-кп/210/317/26 
27 травня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участі секретарів судового засідання – ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження: прокурорів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025041710000753 від 07.08.2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та інших осіб не має, військовослужбовця призваного за мобілізацією військовою частиною НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», якого згідно наказу № 202 увільнено від посади курсанта 1 навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:
- 15.04.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;
- 05.08.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 30 днів арешту, звільнився 04.11.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 22.02.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України з випробуванням на строк 2 роки;
- 30.03.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 12.10.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 15.01.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 03.04.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 24.09.2020 року по відбуттю строку покарання;
- 25.06.2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України з випробуванням на 1рік;
- 15.09.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 кК України з іспитовим строком на 2 роки;
- 09.12.2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 07.06.2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, на до 3 років позбавлення волі, вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2021 року виконувати самостійно.
- 24.01.2023 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 22.04.2024 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
- 28.05.2024 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.03.2025 року з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 09.12.2025 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями або займатися фінансовою діяльністю строком на 2 (два) роки та з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений  ОСОБА_5 вчинив злочини за наступних обставин.
Солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем призваного під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», якого згідно наказу № 202 від 14.07.2025 увільнено від посади курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено,усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення фізичного болю, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV та Військової присяги, статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності.
Так, 06.08.2025 року в період часу з 00:30 год. по 07:00 год., ОСОБА_5 , підійшов до вікна кабінету чергового лікаря «Криворізької міської лікарні №1» КМР структурного підрозділу «інфекційна лікарня», розташованої за адресою: вул. Юрія Камінського, 5, в Металургійному районі, м. Кривого Рогу, відчинив москітну сітку та через відчинене вікно потрапив до кабінету, де його увагу привернула жіноча сумка та косметичка, які знаходилась в на дерев`яному столі біля ліжка зазначеного кабінету, після чого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь.
В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії носять таємний характер, за відсутності свідків та очевидців, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , з корисливою метою, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав із сумки та косметички потерпілої грошові кошти в сумі 4200 гривень які належали ОСОБА_6 , картку для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та картку для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку в сумі 4200 гривень.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням в інше приміщенні, в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_5 , 06.08.2025 в період часу з 00:30 год. по 07:00 год., перебуваючи в кабінеті чергового лікаря «Криворізької міської лікарні №1» КМР структурного підрозділу «інфекційна лікарня», розташованої за адресою: вул. Юрія Камінського, 5, в Металургійному районі, м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ), видану на ім`я ОСОБА_6 , та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), видану на ім`я ОСОБА_7 , що відповідно до Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки та банківську діяльність» - є офіційним документом, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківського рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою подальшого зняття грошових коштів з рахунку даної банківської картки.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками: викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.
Крім того, ОСОБА_5 06.08.2025 в період часу з 05:38 по 05:45 год., перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Кривий Ріг, в Металургійному районі, вул. Соборності, 8 маючи у розпорядженні раніше викрадену банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії носять таємний характер, за відсутності свідків та очевидців, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_7 , з корисливою метою, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом проведення транзакції намагався зняти з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) грошові кошти, які знаходилися на рахунку в сумі 3500 гривень та належали ОСОБА_7 , але його спроби були невдалі, оскільки він не зміг ввести правильний пін код картки і грошовими коштами, які знаходилися на вказаній банківській картці в сумі 3500 гривень, він не заволодів. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на заволодіння чужим майном (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся та зазначив, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинив вказаний вище злочини за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.
Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений дане клопотання підтримав.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене  ОСОБА_5 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.
Також, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Також, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, закінчений замах на заволодіння чужим майном (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від її волі.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме. За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Згідно частин 2, 5 статті 12 КК України вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 357 КК України є кримінальним проступком за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України є тяжкими злочинами.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які згідно ч.ч. 2, 5 ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжкими злочинами, особистість обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні не має, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, за місцем служби характеризується негативно, вину визнав, щиро розкаявся.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних злочинів, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Крім того, остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити за правилами частини 1 статті 70 КК України – за сукупністю злочинів.
Судом встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2025 року було визнано винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями або займатися фінансовою діяльністю строком на 2 (два) роки та з конфіскацією майна. Визначено строк відбування покарання рахувати з 03 вересня 2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки, кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, було вчинене ним 06.08.2025 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
У кримінальному провадженні Дніпропетровськимнауково - дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України проведено судові експертизи: № СЕ-19/104-25/31745-ТР від 12.08.2025 року, витрати на проведення якої склали 2674,20 грн, № СЕ-19/104-25/31693-Д від 18.08.2025 року, витрати на проведення якої склали 3565,60 грн, № СЕ-19/104-25/36690-Д від 24.09.2025 року, витрати на проведення якої склали 3565,60 грн, які відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого  ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило та враховуючи те, що  ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2025 року, суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Строк відбування покарання відраховувати з 27 травня 2026 року.
В строк відбуття покарання на підставі статті 72 КК України слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження – не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд, –

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1  покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2025 року, остаточно призначити  ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно-матеріальними цінностями або займатися фінансовою діяльністю строком на 2 (два) роки та з конфіскацією майна.
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_5 не обирати.
Строк відбування покарання відраховувати з 27 травня 2026 року.
Зарахувати на підставі ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 03 вересня 2025 року по 27 травня 2026 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази відсутні.
Стягнути з  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави:
- 2674,20 гривень (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні двадцять копійок) - за проведену судову трасологічну експертизу № СЕ-19/104-25/31745-ТР від 12.08.2025 року;
- 3565,60 гривень (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) - за проведену судову трасологічну експертизу № СЕ-19/104-25/31693-Д від 14.08.2025 року;
- 3565,60 гривень (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) - за проведену судову трасологічну експертизу № СЕ-19/104-25/36690-Д від 24.09.2025 року.
Матеріали кримінального провадження №12025041710000753 від 07.08.2025 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/6483/25, провадження № 1-КП/210/317/26.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя:         ОСОБА_1