ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 р.	Справа № 520/26299/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Семененко М.О. , Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Григоренко І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Балаклійської міської ради Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., повний текст складено 13.04.26 року по справі № 520/26299/25
за позовом Головного управління ДПС у Харківській області 
до  Комунального підприємства «Балаклійський водоканал» Балаклійської міської ради Харківської області , Балаклійської міської ради Харківської області   
про стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства “Балаклійський водоканал” Балаклійської міської ради Харківської області (далі по тексту – відповідач-1), Балаклійської міської ради Харківської області (далі по тексту – відповідач-2), в якому просить суд звернути стягнення податкового боргу Комунального підприємства “Балаклійський водоканал” Балаклійської міської ради Харківської області у розмірі 4 074 121,38 грн на кошти органів місцевого самоврядування Балакійської міської ради Харківської області, які містяться на рахунках Балаклійської міської ради, та кошти місцевого бюджету.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 позовну заяву Головного управління ДПС у Харківській області задоволено повністю. Звернуто стягнення податкового боргу Комунального підприємства “Балаклійський водоканал” Балаклійської міської ради Харківської області у розмірі 4074121,38 гривень на кошти органів місцевого самоврядування Балакійської міської ради Харківської області, які містяться на рахунках Балаклійської міської ради та кошти місцевого бюджету.
Балаклійська міська рада Харківської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу , вважає його незаконним з підстав порушення норм матеріального права, а саме: статей 87, 88, 89, 95, 96 Податкового кодексу України, статей 78 та 136 Господарського кодексу України, статей 11, 12 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» № 4196-IX від 09.01.2025, необґрунтованим у зв`язку з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; а також у зв`язку з тим, що викладені у рішенні суду висновки не відповідають обставинам справи. Вважає , що твердження суду про відсутність у Відповідача 1 майна, шо відповідно до пункту 96.1 статті 96 ПК України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, є безпідставним. Посилається на наявність майна, яке прийнято разом з підприємством у комунальну власність Балаклійської територіальної громади Харківської області , залишилося на балансі комунального підприємства «Балаклійський водоканал» та закріплено за ним на праві господарського відання. КП «Балаклійський водоканал» БМР ХО та майно, яке знаходиться у нього на балансі, прийняті у комунальну власність Балаклійської територіальної громади Харківської області 17.10.2023 згідно з розпорядженням начальника Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 17.10.2023 № 2217 «Про прийняття у комунальну власність Балаклійської територіальної громади Харківської області, в особі Балаклійської міської ради Харківської області, комунального підприємства «Балаклійський водоканал». Зазначене розпорядження з додатками, зокрема затвердженим даним розпорядженням Актом приймання-передачі комунального підприємства «Балаклійський водоканал» та майна, яке знаходиться у нього на балансі, від 16 жовтня 2023 року, надано суду разом з відзивом на позовну заяву. Вказує , що з моменту виникнення податкового боргу у Відповідача 1 його майно перебуває у податковій заставі у зв`язку з цим твердження суду про відсутність майна у Відповідача 1, що може стати джерелом погашення податкового боргу є безпідставним. Вважає , що при поданні даного позову ним не використаний повний перелік дій, встановлений статтями 95, 96 ПК України щодо погашення податкового боргу комунального підприємства, а також не надав належних доказів про відсутність у підприємства у власності будь-якого майна, на яке поширюється право податкової застави, та відповідно доказів вжиття податковим органом заходів щодо продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, а також встановлення у визначеному законом порядку недостатності отриманих коштів для покриття податкового боргу або відсутності у комунального підприємства майна, яке може бути внесено в податкову заставу та відчужено. Проведення опису майна підприємства у податкову заставу з посиланням на акти опису узгоджується з пунктом 89.2 статті 89 ПК України про те, що право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні), також свідчить про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність висновків суду щодо відсутності майна у Відповідача 1, що може стати джерелом погашення податкового боргу, а також про вжиття всіх заходів Позивачем, встановлених статтями 95 та 96 ПК України щодо погашення податкового боргу комунального підприємства. Також, вказує , що тримісячний строк для звернення позивача до адміністративного суду сплинув 07.09.2025, у той час як позовна заява, з якою звернувся Позивач датована 02.10.2025 за № 20929/20-40-13-04-05. Посилаючись на обставини , викладенні в апеляційній скарзі, просить суд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 у справі №520/26299/25 скасувати , ухвалити нове рішення, яким у позові Головного управління ДПС у Харківській області до Комунального підприємства «Балаклійський водоканал» Балаклійської міської ради Харківської області, Балаклійської міської ради Харківської області про стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування відмовити у повному обсязі.
ГУ ДПС у Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Вказує , що контролюючим органом повністю доведено вжиття усіх заходів передбачених ст. 95 та ст. 96 ПК України. Посилаючись на обставини , викладенні у відзиві, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 по справі №520/26299/25 – без змін.
Сторони належним чином повідомленні про час та дату судового засідання.
Представники Балаклійської міської ради Харківської області в судовому засіданні підтримали вимоги та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.
Представники Комунального підприємства «Балаклійський водоканал» Балаклійської міської ради Харківської області підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник позивача підтримав свої заперечення проти задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено , що станом на дату подання позову у відповідача-1 наявний податковий борг у сумі 4 074 121,38 грн, що виник по грошовим зобов`язанням, визначеним самостійно платником податків шляхом подання відповідної податкової звітності.
В зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені строки, сформовано та направлено підприємству податкову вимогу № 183-15 від 02.10.2013, в якій повідомлено про суму узгодженого податкового боргу. Дана вимога відповідно до даних ІКС “Податковий блок” вручена особисто посадовій особі боржника 02.10.2013.
Податкова вимога № 183-15 від 02.10.2013 є чинною протягом усього строку безперервного існування податкового боргу з моменту утворення до повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.
Вказана податкова вимога не оскаржувалась. З моменту направлення зазначеної податкової вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись. У зв`язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.
У зв`язку з тим, що стягнення з розрахункових рахунків не призводить до погашення податкового боргу контролюючим органом прийнято рішення від 23.09.2021 № 1569 про опис майна у податкову заставу. 
З метою складання акту опису майна, контролюючий орган листом від 25.02.2021 № 3516/5/20-40-13-05 звернулось до Ізюмської районної ради, як органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебувало КП "Балаклійський водоканал" про розгляд питання щодо прийняття рішення згідно ст. 96 Податкового кодексу України. 
Листом від 18.03.2021 № 01-31/163 Ізюмська районна рада надала відповідь, якою зазначила, що у зв`язку з тим, що реформа децентралізації в Україні ще не завершена, на сьогоднішній день залишаються невирішеними низка питань, зокрема і ті, що стосуються діяльності комунальних підприємств. Після вирішення Ізюмською районною радою, яка вчинятиме дії від імені Балаклійської районної ради, стосовно розпорядження майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Балаклійського району, питання про передачу КП «Балаклійський водоканал» територіальним громадам, які утворилися на території колишнього Балаклійського району, подання може бути подано до нового засновника (власника) комунального підприємства. Також , Ізюмська районна рада листом від 20.07.2021 № 01-31/301 (вх. ГУ ДПС від 04.08.2021 № 28441/5) надіслала рішення IX сесії районної ради від 30.06.2021 № 125- VIII «Про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міс Ізюмського району Харківської області у комунальну власність територіальних громад КП «Балаклійський водоканал» та його майна». Даним рішенням передано у комунальну власність Балаклійської територіальної громади Харківської області в особі Балаклійської міської ради КП «Балаклійський водоканал» (п. н. 33394709) та майно.
Після отримання рішення сесії ГУ ДПС у Харківській області направлено в порядку статті 96 Податкового кодексу України подання від 11.08.2021 № 20890/5/20- 40-13-05-16 про розгляд питання щодо прийняття рішення до Балаклійської міської ради. 
01.09.2021 на адресу ГУ ДПС (вх. 31656/5/ЕП) надійшов лист Балаклійської міської ради від 31.08.2021 № 04-08/4044, яким повідомлено, що КП «Балаклійський водоканал» не підпорядковується Балаклійській міській раді, оскільки його засновником є Ізюмська районна рада Харківської області.
ГУ ДПС зверталось до Ізюмської районної ради з листом від 08.12.2021 № 31294/5/20-40-13-05-16 щодо надання згоди на відчуження майна згідно переліку
В межах пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України були винесені рішення уповноваженої особи про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу від 18.10.2023 № 713/4-2040 на загальну суму 2 976 743,93 грн та від 10.02.2025 № 213/4-2040 на загальну суму 1 129 775,59 гривень.
Податковий борг у сумі 2 944 345,82 (з урахуванням часткового погашення) по рішенню про стягнення коштів від 18.10.2023 № 713/4-2040 розраховується наступним чином:
по ПДВ (КБК 14010100) у сумі 2 372 738,36, а саме : податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9034807017 вiд 18.02.2022 по строку сплати 02.03.2022 у сумі 432566,00 грн (частково погашено за рахунок направлення платіжних інструкцій у сумі 25823,64 грн), до стягнення 406742,36 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9264788852 вiд 12.12.2022 по строку сплати 13.12.2022 у сумі 323440,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9301817379 вiд 26.01.2023 по строку сплати 27.01.2023 у сумі 200190,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9307522435 вiд 13.02.2023 по строку сплати 14.02.2023 у сумі 107814,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9307535542 вiд 13.02.2023 по строку сплати. 14.02.2023 у сумі 49868,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9307535735 вiд 13.02.2023 по строку сплати 14.02.2023 у сумі 11962,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9307535977 вiд 13.02.2023 по строку сплати. 14.02.2023 у сумі 5687,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9307536236 вiд 13.02.2023 по строку сплати 14.02.2023 у сумі 4017,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9307536383 вiд 13.02.2023 по строку сплати 14.02.2023 у сумі 3088,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9307536602 вiд 13.02.2023 по строку сплати 14.02.2023 у сумі 3074,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9308986349 вiд 28.02.2023 по строку сплати 01.03.2023 у сумі 143947,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9309018670 вiд 28.02.2023 по строку сплати 01.03.2023 у сумі 371942,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9064960445 вiд 30.03.2023 по строку сплати 31.03.2023 у сумі 136856,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9066623968 вiд 31.03.2023 по строку сплати 03.04.2023 у сумі 153620,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9086105984 вiд 20.04.2023 по строку сплати 01.05.2023 у сумі 214268,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9115600536 вiд 18.05.2023 по строку сплати 30.05.2023 у сумі 61865,00 грн; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9131321523 01.04.2023 по строку сплати 06.06.2023 у сумі 2756,00 за у уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9150577610 за 01.05.2023 по строку сплати 26.06.2023 у сумі 10491,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9143695031 вiд 16.06.2023 по строку сплати 30.06.2023 у сумі 161111,00 грн.
По рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин (КБК 13030100) у сумі 571 607,46 грн, а саме розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9303851917 вiд 02.02.2023 по строку .сплати 02.02.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 112138,38 грн (частково погашено за рахунок направлення платіжних інструкцій у сумі 6574,47 грн), до стягнення 112138,38 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9303851996 вiд 02.02.2023 по строку сплату 02.02.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 8198,87 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9308788368 вiд 27.02.2023 по строку сплати 27.02.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 215576,75 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9098324279 вiд 02.05.2023 по строку сплати 22.05.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 159730,08 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9098324303 вiд 02.05.2023 по строку сплати 22.05.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 14900,91 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9303852120 вiд 02.02.2023 по строку сплати 02.02.2023 (Савинська ТГ) у сумі 13681,15 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9303852015 вiд 02.02.2023 по строку сплати 02.02.2023 (Донецька ТГ) у сумі 1973,66 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9303852037 вiд 02.02.2023 по строку сплати 02.02.2023 (Донецька ТГ) у сумі 45407,66 грн.
Податковий борг у сумі 1 129 775,59 грн по рішенню про стягнення коштів від 10.02.2025 № 213/4-2040 розраховується наступним чином:
по ПДВ (КБК 14010100) на суму 287 446,00 грн, а саме уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9212038306 за 01.03.2023 по строку сплати 21.08.2023 у сумі 37297,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9274207875 вiд 17.10.2023 по строку сплати 30.10.2023 у сумі 8976,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9166494976 вiд 18.06.2024 по строку сплати 01.07.2024 у сумі 18418,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9201602738 вiд 19.07.2024 по строку сплати 30.07.2024 у сумі 2381,00 грн; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть № 9237867874 вiд 16.08.2024 по строку сплати 30.08.2024 у сумі 220374 грн.
По рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин (КБК 13030100) на суму 842 329,59 грн , а саме: розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9179155749 вiд 20.07.2023 по строку сплати 21.08.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 107578,94 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9179155897 вiд 20.07.2023 по строку сплати 21.08.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 10515,66 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9296421567 вiд 06.11.2023 по строку сплати 20.11.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 146848,27 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9296421581 вiд 06.11.2023 по строку сплати 20.11.2023 (Балаклійська ТГ) у сумі 10688,09 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9379910191 вiд 02.02.2024 по строку сплати 19.02.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 116371,74 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9379911169 вiд 02.02.2024 по строку сплати 19.02.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 10467,63 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9090673575 вiд 12.04.2024 по строку сплати 20.05.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 121192,57 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9090673668 вiд 12.04.2024 по строку сплати 20.05.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 10073,41 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9213830789 вiд 30.07.2024 по строку сплати 19.08.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 122317,51 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9213830841 вiд 30.07.2024 по строку сплати 19.08.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 14564,97 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9330491255 вiд 05.11.2024 по строку сплати 19.11.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 17216,04 грн; розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 9330491401 вiд 05.11.2024 по строку сплати 19.11.2024 (Балаклійська ТГ) у сумі 154494,73 грн.
Наявність суми податкового боргу підтверджується даними інтегрованих карток платника податків.
На виконання зазначених рішень про стягнення коштів відповідно до норм Постанови Правління НБУ від 29.07.2022 № 163 “Про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг” до банківських установ позивачем направлялись платіжні інструкції на примусове списання коштів. За 2023 – липень 2025 забезпечено надходження коштів від направлення платіжних інструкцій лише у сумі 32 398,11 грн, що, на думку позивача, є незначною сумою в порівнянні з податковим боргом, який рахується за підприємством, а часткове списання коштів з рахунків підприємства не призводить до зменшення податкового боргу в цілому.
Так, на виконання рішення про стягнення коштів від 18.10.2023 № 713/4-2040 направлялись наступні платіжні інструкції: № 764 від 18.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до ХАРКIВ ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 792 від 24.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до філіїї ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 766 від 18.10.2023 на суму 2 398562,00 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , якою списались кошти у сумі 2361,54 грн; № 761 від 18.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до ХАРКIВ ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків, яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 770 від 18.10.2023 на суму 13 681,15 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 800 від 24.10.2023 на суму 13 681,15 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 769 від 18.10.2023 на суму 517 119,46 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 966 від 31.10.2023 на суму 517 119,46 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБОАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 776 від 18.10.2023 на суму 47 384,32 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_6 , яка повернулась з позначкою “страхові кошти не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів”; № 971 від 31.10.2023 на суму 47 384,32 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_7 , яка повернулась з позначкою “страхові кошти не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів”; № 804 від 24.10.2023 на суму 517 119,46 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 805 від 24.10.2023 на суму 517 119,46 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 799 від 24.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 793 від 24.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 956 від 31.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 955 від 31.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до ФІЛІЇ ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 849 від 26.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до НОМЕР_8 ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , якою списались кошти у сумі 120,48 грн; № 1159 від 20.11.2023 на суму 2 398 562,00 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , якою списались кошти у сумі 897,68 грн; № 960 від 31.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 962 від 31.10.2023 на суму 2 398 562,00 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , якою списались кошти у сумі 54,69 грн; № 1158 від 13.11.2023 на суму 2 396 200,46 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , якою списались кошти у сумі 57,65 грн; № 1171 від 23.11.2023 на суму 2 396 025,29 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , якою списались кошти у сумі 512,33 грн; № 1180 від 07.12.2023 на суму 517119,46 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , якою списались кошти у сумі 31,97 грн; № 1260/13-06 від 29.01.2024 на суму 2 394 967,64 грн до Харків ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 1280/13-06 від 13.02.2024 на суму 2 394 967,64 грн до НОМЕР_8 ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 1375/13-06 від 08.05.2024 на суму 2 393 684,48 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 1389/13-06 від 29.05.2024 на суму 2 393 065,80 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 21/13-06 від 04.06.2024 на суму 2 393 065,80 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 31/13-06 від 04.06.2024 на суму 2 393 065,80 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 158/13-06 від 04.07.2024 на суму 2 391 389,11 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 168/13-06 від 08.07.2024 на суму 2 391 389,11 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 226/13-06 від 17.07.2024 на суму 2 390 230,10 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 408/20-40-13-06-32 від 28.08.2024 на суму 2 390 230,10 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 476/20-40-13-06-32 від 12.09.2024 на суму 2 390 230,10 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 548/20-40-13-06-32 від 07.10.2024 на суму 2 390 230,10 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 722/20-40-13-06-32 від 15.11.2024 на суму 2 387 682,52 грн до АТ "УкрСиббанк" нарозрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 755/20-40-13-06-32 від 27.11.2024 на суму 2 383 917,72 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 812/20-40-13-06-32 від 11.12.2024 на суму 2 383 256,07 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 823/20-40-13-06-32 від 17.12.2024 на суму 2 383 256,07 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 69/20-40-13-06-29 від 09.01.2025 на суму 2 383 256,07 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_10 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 93/20-40-13-06-29 від 10.01.2025 на суму 2 383 256,07 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 114/20-40-13-06-29 від 14.01.2025 на суму 2 383 166,81 грн до ХАРКIВ ГРУ АТ КБ"ПРИВАТБАНК", м.Харків на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 115/20-40-13-06-29 від 14.01.2025 на суму 2 383 166,81 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 163/20-40-13-06-29 від 20.01.2025 на суму 2 383 166,81 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 165/20-40-13-06-29 від 20.01.2025 на суму 2 383 166,81 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 162/20-40-13-06-29 від 20.01.2025 на суму 2 383 166,81 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_10 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 189/20-40-13-06-29 від 30.01.2025 на суму 2 382 584,85 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 217/20-40-13-06-29 від 07.02.2025 на суму 47 381,32 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунокUA513518230000026039300334046, яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 275/20-40-13-06-29 від 12.02.2025 на суму 1 359 449,05 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 321/20-40-13-06-29 від 20.02.2025 на суму 47 381,32 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_10 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 320/20-40-13-06-29 від 20.02.2025 на суму 1 359 449,05 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 322/20-40-13-06-29 від 20.02.2025 на суму 13 681,15 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 396/20-40-13-06-29 від 06.03.2025 на суму 13 681,15 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 394/20-40-13-06-29 від 06.03.2025 на суму 517119,46 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 395/20-40-13-06-29 від 06.03.2025 на суму 47 381,32 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_10 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 400/20-40-13-06-29 від 06.03.2025 на суму 2 382 495,89 грн до АТ КБ "ПриватБанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_11 , яка повернулась з позначкою “страхові кошти не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів”; № 401/20-40-13-06-29 від 06.03.2025 на суму 2 382 495,89 грн до АТ КБ "ПриватБанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_12 , яка повернулась з позначкою “страхові кошти не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів”; № 562/20-40-13-06-29 від 03.04.2025 на суму 517 119,46 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась рахунку відсутні”; з позначкою “кошти на № 564/20-40-13-06-29 від 03.04.2025 на суму 13 681,15 грн до філії ХАРКІВСЬКОГООБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 561/20-40-13-06-29 від 03.04.2025 на суму 2 380 830,37 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 563/20-40-13-06-29 від 03.04.2025 на суму 47 381,32 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_10 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 566/20-40-13-06-29 від 03.04.2025 на суму 2 380 830.37 грн до АТ КБ "ПриватБанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_11 , яка повернулась з позначкою “страхові кошти не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів”; № 567/20-40-13-06-29 від 03.04.2025 на суму 2 380 830.37 грн до АТ КБ "ПриватБанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_12 , яка повернулась з позначкою “страхові кошти не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів”; № 633/20-40-13-06-29 від 04.04.2025 на суму 2 380 830.37 грн до АТ КБ "ПриватБанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_13 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 870/20-40-13-06-29 від 07.05.2025 на суму 2 667 945,57 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 874/20-40-13-06-29 від 07.05.2025 на суму 2 667 945,57 грн до АТ КБ "ПриватБанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_13 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 887/20-40-13-06-29 від 09.05.2025 на суму 1 359 449,05 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 888/20-40-13-06-29 від 09.05.2025 на суму 47 381,32 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_10 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 889/20-40-13-06-29 від 09.05.2025 на суму 13 681,15 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_5 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 978/20-40-13-06-29 від 02.06.2025 на суму 2 666 358,67 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 1439/20-40-13-06-29 від 09.07.2025 на суму 2 666 358,67 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”.
На виконання рішення про стягнення коштів від 10.02.2025 № 213/4-2040 направлялись наступні платіжні інструкції: № 275/20-40-13-06-29 від 12.02.2025 на суму 1 359 449,05 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 320/20-40-13-06-29 від 20.02.2025 на суму 1 359 449,05 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 № 870/20-40-13-06-29 від 07.05.2025 на суму 2 667 945,57 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 874/20-40-13-06-29 від 07.05.2025 на суму 2 667 945,57 грн до АТ КБ "ПриватБанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_13 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 887/20-40-13-06-29 від 09.05.2025 на суму 1 359 449,05 грн до філії ХАРКІВСЬКОГО ОБЛАСНОГО УПРАВЛІННЯ АТ “ОЩАДБАНК” на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 978/20-40-13-06-29 від 02.06.2025 на суму 2 666 358,67 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”; № 1439/20-40-13-06-29 від 09.07.2025 на суму 2 666 358,67 грн до АТ "УкрСиббанк" на розрахунковий рахунок НОМЕР_9 , яка повернулась з позначкою “кошти на рахунку відсутні”.
Відповідно до підпункту 4.3 пункту 4 Статуту підприємства, затвердженого Розпорядженням начальника Балаклійської міської військової адміністрації від 31.03.2025 №541 майно підприємства є комунальною власністю Балаклійської міської територіальної громади Харківської області і знаходиться на балансі підприємства на праві господарського відання.
Відсутність у власності майна також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
До Балаклійської міської ради, як органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває підприємство, позивачем направлено подання про розгляд питання щодо прийняття рішення згідно статті 96 Кодексу від 24.04.2025 № 9104/5/20-40-13-06-15, яке отримано 01.05.2025.
Листом від 02.06.2025 вих. № 04-08/2675 (вх. ГУ ДПС від 06.06.2025 № 39101/5) відповідачем-2 надано відповідь про відмову відділення коштів та про відмову в ліквідації або порушені справи банкрутство.
Доказів оскарження та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги матеріали справи не містять, судом не встановлено.
Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вжиті всі можливі заходи щодо стягнення податкового боргу з відповідача 2 та додержано процедуру, передбачену статтею 96 ПК України, а тому наявні підстави для задоволення позову.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 6 ПК України надано визначення понять «податок» та «збір». Так, податок - це обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платника податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податків, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.
Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. ПК України).
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Тобто, узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, на платників податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору впорядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).
Пунктом 87.2 статті 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Пунктом 89.2 статті 89 ПК України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Відповідно до пункту 89.5 статті 89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.
У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
Механізм застосування податкової застави податковими органами визначається Порядком застосування податкової застави податковими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 (далі Порядок №586), пунктом 4 якого передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків обов`язків, визначених Кодексом, майно такого платника податків у випадках, встановлених Кодексом, передається у податкову заставу.
Пунктами 1 та 2 Розділу ІІ Порядку №586 передбачено, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).
При цьому, вказаним Порядком передбачено можливість як складення акта опису майна податковим керуючим, так і складення акта про відсутність майна у платника податків, що може бути описано у податкову заставу.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється положеннями статей 95 - 99 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пп. 20.1.19, 20.1.34, 20.1.34-1 п. 20.1. ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:
застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України;
звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини;
звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.2 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Отже, обов`язковою умовою для стягнення коштів в порядку ст. 95 ПК України є наявність у платника податків заборгованості по податковим зобов`язанням.
Статтею 96 ПК України врегульовано погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.
Пунктом 96.2. статті 96 ПК України встановлено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків (пп. 96.2.1.); досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету (пп. 96.2.2.); ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії (пп. 96.2.3.); виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України (пп. 96.2.4.).
Згідно з пунктом 96.3. статті 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Отже, застосування процедури, передбаченої статтею 96 Податкового кодексу України, є допустимою за умови неможливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника податків.
Тобто, особливості погашення податкового боргу державних підприємств, що визначені статтею 96 Податкового кодексу України стосуються вже стадії коли контролюючим органом було виконано повний перелік дій, встановлених Податковим кодексом України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема, звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу, вжиття заходів щодо погашення наявного податкового боргу за рахунок додаткових джерел погашення податкового боргу. Якщо такі заходи не мали результатом погашення податкового боргу державного підприємства, то орган державної податкової служби вчиняє дії, передбачені статтею 96 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для залучення коштів (майна) органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, для погашення податкового боргу останнього.
Таким чином контролюючий орган має виконати повний перелік дій, встановлених Податковим кодексом України щодо порядку стягнення податкового боргу з державного підприємства.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд вже неодноразово висловлював свою позицію щодо спірних правовідносин, зокрема, аналогічна правова позиція була викладена в постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 826/10168/15, від 28 січня 2019 року у справі № 810/2322/17, а також у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 826/8951/15.
Колегія суддів Верховного Суду у постанові віл 18 лютого 2025 року справа № 640/36719/21 зазначає, що особливості погашення податкового боргу державних та комунальних підприємств, що визначені статтею 96 ПК України стосуються вже стадії коли контролюючим органом було виконано повний перелік дій, встановлених Податковим кодексом України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема і в тому разі, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного або комунального підприємства не покриває суму податкового боргу такого платника податків.
Таким чином, якщо вказані вище заходи не мали результатом погашення податкового боргу платника податків, то контролюючий орган вчиняє дії, що передбачені частиною третьої статті 96 ПК України, з метою погашення податкового боргу за рахунок коштів органу управління підприємства боржника.
З матеріалів справи вбачається , що у Комунального підприємства “Балаклійський водоканал” Балаклійської міської ради Харківської області дійсно є наявний податковий борг.
Податковим органом здійснено вичерпний перелік заходів для погашення цього боргу, під час яких встановлено відсутність у Комунального підприємства “Балаклійський водоканал” Балаклійської міської ради Харківської області коштів та майна, що передувало можливості звернення до суду.
Апелянт вказує, що за Комунальним підприємством “Балаклійський водоканал” Балаклійської міської ради Харківської області закріплене майно на праві господарського відання, знаходиться у нього на балансі, станом на 12.10.2023 згідно з балансом комунального підприємства загальна первісна вартість основних засобів підприємства становить 36 646 135,20 грн., залишкова вартість – 28 844 214,43 грн., тому висновок суду про відсутність у власності підприємства майна, яке може стати джерелом погашення податкового боргу, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є безпідставним.
З цього питання колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 4.3 пункту 4 Статуту підприємства, затвердженого Розпорядженням начальника Балаклійської міської військової адміністрації від 31.03.2025 №541 майно підприємства є комунальною власністю Балаклійської міської територіальної громади Харківської області і знаходиться на балансі підприємства на праві господарського відання. Відсутність у власності майна також підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГКУ найменування комунального унітарного підприємства повинно містити слова "комунальне підприємство" та вказівку на орган місцевого самоврядування, до сфери управління якого входить дане підприємство. 
Отже, КП «Балаклійський водоканал» є комунальним унітарним підприємством, що зазначено і в підпункті 1.1. пінку 1 Статуту даного підприємства . 
Відповідно до ч. 3 ст. 78 ГКУ майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). 
Згідно ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування В Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. 
Враховуючи вищевказане, КП «Балаклійський водоканал» утворене органом місцевого самоврядування, а саме Балаклійською міською радою Харківської області, яка, з метою здійснення утвореним підприємством діяльності, передала останньому в оперативне управління майно, що належить територіальній громаді м. Балаклія. 
Майно КП «Балаклійський водоканал» відповідно до положень законодавства, зокрема Закону України «Про місцеве самоврядування та Господарського кодексу України, а також Статуту КП «Балаклійський водоканал», є спільною власністю територіальної громади м. Балаклія. Платник податків відповідно до законодавств по суті наділений лише правом користування майна та часткового розпорядження (без права відчуження), тобто правом оперативного управління.
Щодо посилання апелянта на факт наявності податкової застави на майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу , колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається , що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об `єкт, який розташований за адресою місто Балаклія, вулиця Стадіонна, 29 та був включений у 2014 році в податку заставу з 26.03.2018 не має жодного відношення до КП «Балаклійський водоканал». Власником є Балаклійська районна рада (витяг № 449529869 від 28.10.2025). Об`єкт нерухомості, який розташований за адресою місто Балаклія, вулиця Вторчорметова, 3 та був включений у 2014 році в податку заставу з 28.08.2021 не має жодного відношення до КП «Балаклійський водоканал». Власником є АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (витяг № 449531462). Згідно наданого витягу вбачається наявність незнятого арешту нерухомого майна накладеного Державною виконавчою службою, який зареєстрований 23.07.2004, (тобто раніше виникнення податкового боргу), що прямо свідчить про відсутність нерухомого майна (витяг № 449531462 від 28.10.2025). Щодо об`єкту внесеного в податкову заставу та розташованого за адресою місто Балаклія, вулиця Геологічна, 4. Дана нерухомість на даний час не зареєстрована на праві господарського відання за КП «Балаклійський водоканал», що підтверджується витягом № 434164046 від 04.07.2025 та не може бути джерелом погашення податкового боргу. 
Тобто, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у КП «Балаклійський водоканал» власне нерухоме майно, що може бути внесено в податкову заставу та відчужено за правилами ПК України відсутнє.
Нормами ПК України регламентовано погашення податкового боргу органом місцевого самоврядування, у власності якого знаходиться комунальне підприємство. Погашення податкового боргу може виконуватись шляхом виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків, затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу, шляхом ліквідації такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії, або прийняття відповідною радою рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна.
Передбачено, що податковий орган у разі неможливості стягнення податкового боргу з комунального підприємства звертається з відповідним поданням до міської ради. 
Матеріали справи свідчать , що до Балаклійської міської ради, як органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває підприємство було направлено подання про розгляд питання щодо прийняття рішення згідно статті 96 Кодексу від 11.08.2021 року вих. №20890/5/20-40-13-05-16, яке було вручено 18.08.2021, відповідь не було отримано. 
Балаклійською міською радою на вказане звернення відповідь не надано.
Податковим органом повторно направлено подання від 24.04.2025 №9104/5/20-40-13-06-15, яке отримано Балаклійською міською радою 01.05.2025. 
Листом Балаклійської міської ради від 02.06.2025 вих. №04-08/2675 (вх. ГУ ДПС від 06.06.2025 № 39101/5) надано відповідь про відмову відділення коштів та про відмову в ліквідації або порушені справи банкрутство.
Щодо доводів апелянта про те , що на момент виникнення боргу Балаклійська міська рада ще не була засновником підприємства, і підприємство таким чином не перебувало у сфері його управління у розумінні ст. 96 Податкового кодексу України, а також направлення до Балаклійської міської ради подання про розгляд питання щодо прийняття рішення згідно статті 96 Кодексу від 11.08.2021 року вих. № 20890/5/20- 40-13-05-16 до виникнення податкового боргу, що є предметом спору , колегія суддів зазначає, що зміна органу державної влади, в управлінні якого перебуває Комунальне підприємство, не змінює обов`язку такого органу виконати передбачені законодавством зобов`язання, та не передбачає початок процедури визначеної ст. 96 ПК України з першої події.
Отже, як встановлено судами, позивачем надано суду докази, які підтверджують, що ним були вчинені всі дії щодо стягнення податкового боргу, а також відсутності в управління майна, що може бути внесено в податкову заставу та відсутності коштів на відкритих рахунків для стягнення боргу.
З огляду на викладене, позивачем здійснено вичерпний перелік заходів, що передував можливості звернення до суду.
Таким чином, оскільки вжиті контролюючим органом заходи, передбачені статтею 96 Податкового кодексу України не призвели до результату, а власне майно в управління відсутнє, суд першої інстанцій дійшов вірного висновку про наявність визначених законом підстав для звернення стягнення податкового боргу на кошти органу державної влади, в управлінні якого перебуває Комунальне підприємство “Балаклійський водоканал” Балаклійської міської ради Харківської області.
Аналогічна правова позиція була викладена в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2025 року справа № 380/26561/23.
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 КАС України, з огляду на те, що строк звернення до суду встановлюється цим Кодексом або іншими законами. 
В межах спірних правовідносин таким законом є Податковий кодекс України, згідно з положеннями п. 102.4 ст. 102 якого ( в редакції станом на момент подання позову ) встановлено , що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2018 року у справі №814/12/17.
Колегія суддів зазначає , що цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).
У постанові від 17 березня 2020 року у справі № 2а/1570/176/2011 Верховний Суд зазначив, що поновлення строку звернення до суду має інше функціональне навантаження, призначення, ніж 1095-денний строк, встановлений статтею 102 ПК України. Поновлення строку звернення до суду не продовжує, не змінює 1095-денний строк давності. Ці строки є різними за своїм правовим значенням: поновлення строку звернення до суду забезпечує розгляд справи, тоді коли пропуск контролюючим органом строку давності - унеможливлює задоволення позовних вимог. Строк звернення до суду може бути поновлений судом, тоді ж коли строк давності поновленню не підлягає. Правові наслідки пропуску останнього імперативно встановлені в законі, їх настання не залежить від розсуду суду.
Таким чином, ПК України встановлено строк давності, протягом і в межах якого за контролюючим органом зберігається право на стягнення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з відповідним позовом при дотриманні встановлених цим кодексом умов, а не протягом і в межах якого відповідний позов може бути задоволений судом.
З матеріалів справи встановлено , що податковий борг, про звернення стягнення якого на кошти відповідача заявлено позовні вимоги, підлягав стягненню за рішеннями про стягнення коштів від 18.10.2023 № 713/4-2040 та від 10.02.2025 № 213/4-2040, позов подано до суду 02.10.2025 в межах строку , визначеного п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Розглянувши доводи сторін, якими вони обґрунтовують свої позиції під час розгляду справи у порядку апеляційного розгляду справи, колегія суддів не знаходить у апеляційній скарзі обґрунтованих доводів у підтвердження наявності підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 по справі № 520/26299/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.О. Семененко   І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено 18.06.2026 року