Справа № 500/2535/14-к 
Провадження № 1-кс/946/4/26 

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого слідчого судді – ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
слідчого – ОСОБА_3 , прокурора – ОСОБА_4 ,
підозрюваного – ОСОБА_5 , захисника – ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, - 
В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суді із клопотанням про обрання  ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014160150000966 від 01.04.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що 31.03.2014 близько 22 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, вдягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, озброївшись обрізом та травматичним пістолетом, проникли до будинку АДРЕСА_2 , де вчинили розбійний напад з метою заволодіння чужим майном подружжя ОСОБА_10 , які є власниками вказаного домоволодіння. Далі, діючи в групі та доповнюючи своїми діями один одного, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 почали вимагати в неї грошові кошти та золоті вироби, а ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , які у той час були озброєні обрізом та пістолетом нанесли декілька ударів потерпілому ОСОБА_12 , чим заподіяли йому тілесні ушкодження. В результаті вчинення вказаного злочину, своїми умисними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відкрито викрали майно та грошові кошти у подружжя ОСОБА_10 на загальну суму 2000 гривень 
25.04.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, поєднаного з проникненням в житло.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити, зазначаючи, на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також вказали, що підозрюваний з 2014 року перебував у розшуку та переховувався від слідства та суду. Також слідчим в ходу судового засідання, окрім іншого, долучено до матеріалів справи постанову слідчого від 03.07.2026 року про виправлення прізвища підозрюваного та вважати правильним прізвище – « ОСОБА_13 ».
Підозрюваний та захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у клопотання слідчого в повному обсязі, мотивуючи тим, що підозрюваний не визнає вини, злочин не вчиняв, підозра складена на «Клімова», а прізвище підозрюваного є « ОСОБА_13 ».
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника приходжу до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014160150000966 від 01.04.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 31.03.2014 близько 22 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, вдягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, озброївшись обрізом та травматичним пістолетом, проникли до будинку АДРЕСА_2 , де вчинили розбійний напад з метою заволодіння чужим майном подружжя ОСОБА_10 , які є власниками вказаного домоволодіння. Далі, діючи в групі та доповнюючи своїми діями один одного, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_11 почали вимагати в неї грошові кошти та золоті вироби, а ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , які у той час були озброєні обрізом та пістолетом нанесли декілька ударів потерпілому ОСОБА_12 , чим заподіяли йому тілесні ушкодження. В результаті вчинення вказаного злочину, своїми умисними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відкрито викрали майно та грошові кошти у подружжя ОСОБА_10 на загальну суму 2000 гривень 
25.04.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, поєднаного з проникненням в житло, з якою підозрюваний був ознайомлений 03.07.2026 року. 
Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що 31.03.2014, знаходячись в м. Ізмаїлі Одеської області, ОСОБА_5 , умисно, маючи намір на незаконне носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, носив при собі і перевозив в автомобілі марки «Мерседес Даймлер Бенц», д/н НОМЕР_1 , обріз мисливської рушниці, який згідно висновку експерта №197-Б/69-Д/376-Х від 14.05.2014 є обрізом мисливської рушниці, тобто нестандартною, короткоствольною, гладкоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою з мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-63», № НОМЕР_2 , 1964 року випуску, шляхом укорочення саморобним способом стволів до залишкової довжини 371,4 мм і відокремлення частини прикладу. 
Того ж дня, 31.03.2014 в ході огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 вищевказаний обріз мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-63», № НОМЕР_2 , 1964 року випуску був вилучений співробітниками поліції. 
28.05.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками незаконного носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, з якою підозрюваний був ознайомлений 03.07.2026 року.
Ізмаїльського міжрайонного прокурора 10.06.2014 кримінальне провадження №12014160150000966 від 01.04.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальне провадження №12014160150001512 від 21.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, об`єднанні в одне провадження за №12014160150000966.
28.04.2014 року орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та одночасно до суду було подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2026 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якої становить 6 (шість) місяців.
02.07.2026 року ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2026 року.
Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 03.07.2026 року виправлено прізвище підозрюваного та відповідно даної постанови правильним прізвищем підозрюваного у кримінальному провадженні № 12014160150000966 слід вважати – « ОСОБА_13 », замість невірного « ОСОБА_14 ».
Також анкетні дані підозрюваного встановлені су судовому засіданні відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_3 , вигаданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтованість підозри  ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами (протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, висновком експерта, протоколом огляду місця подій) .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушеннях, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зав`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо  ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях він може спробувати переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Крім того, слідчим суддею береться до уваги, що підозрюваний з 2014 року перебував у розшуку та переховувався від слідства та суду.
Також, існує ризик того, що  ОСОБА_5 може спробувати впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, може вплинути на них, зокрема шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз змушувати змінити показання, з метою уникнення відповідальності за вказані злочини.
Згідно до положень п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Також, обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).
Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою
Крім цього, аргументи слідчого і прокурора про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вбачаються також досить переконливими, адже ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.
Вважаю, що під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Вирішуючи питання про обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та необхідно обрати  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 30.08.2026 року, без визначення застави.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого – задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 30.08.2026 року, без визначення застави.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 02.07.2026 року. Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 30.08.2026 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст судового рішення проголошено о 14 годині 00 хвилин 06.07.2026 року в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: | ОСОБА_1