г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1577/26
Номер провадження 2/213/1325/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/1577/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.
18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. вчинено виконавчий напис №323 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» у розмірі 74183,03 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. відкрито виконавче провадження № 60457204. 
Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства.
Ключовим аргументом Позивача є те, що на момент вчинення напису (18.09.2019 р.) розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» у Переліку документів № 1172 був відсутній у законному полі. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 р. у справі № 826/20084/14, яка підтверджена Великою Палатою ВС, зміни до Переліку були визнані незаконними. Оскільки судове рішення має ретроспективну дію в часі щодо незаконних нормативних актів, нотаріус Незнайко Н.М. не мала жодної легітимної підстави для вчинення напису на простому письмовому договорі.
Згідно зі ст. 88 Закону «Про нотаріат», основною умовою вчинення напису є пред`явлення документів, що підтверджують безспірність.
У даному випадку: Відповідачем не надано доказів отримання Позивачем вимоги про погашення боргу у порядку ст. 31 Закону «Про нотаріат». Розрахунок заборгованості є внутрішнім документом Банку, який не узгоджений із Позивачем. Відсутність первинних бухгалтерських документів (виписок з особових рахунків) у матеріалах нотаріальної справи свідчить про те, що нотаріус повірив Банку «на слово», що є неприпустимим.
Тому просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні дії у справі.
09 квітня 2026 року позовна заява надійшла до суду через підсистему "Електронний суд". Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову.
10 квітня 2026 року суддею постановлена ухвала про задоволення клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом.
14 квітня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
29 квітня 2026 року судом отримана заява приватного виконавця Павелків (Вольф) Т.Л. про долучення доказів до справи, а саме: копію виконавчого напису №323 виданого 18.09.2019 та копію матеріалів виконавчого провадження № 60457204.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.
Будь-яких заяв/клопотань від учасників справи не надходило.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом.
27 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Руский Стандарт" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 101060076.
18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 323, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за кредитним договором №101060076 від 27 жовтня 2012 року, укладеним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД».
Як зазначено у виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 06.01.2018 по 05.02.2018. Загальна сума до стягнення становить 74183,03 грн і складається із заборгованості за сумою кредиту - 72137,33 грн., заборгованості за процентами - 1195,70 грн. та плати за вчинення виконавчого напису 850,00 грн.
На підставі заяви стягувача 30 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження №60457204 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису.
29 листопада 2019 року в межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
21 квітня 2026 року приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчий дій до завершення розгляду справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

Зміст спірних правовідносин.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Норми права, які застосовує суд.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі – Порядок вчинення нотаріальних дій).
Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису – це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 зазначеного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Висновок суду.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису – це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. 
При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. 
Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. 
Мета вчинення виконавчого напису – надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. 
Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи отримував позивач взагалі кредитні кошти, чи кредитний договір посвідчений нотаріально, чи існує на момент звернення заборгованість, чи є безспірною заборгованість перед стягувачем, не з`ясовано отримання боржником повідомлення про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. 
Отже, оскільки відповідач, отримавши копію позовного матеріалу та ухвали суду про відкриття провадження по справі, відзив на позов не подав, не надав документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не довів безспірність суми заборгованості, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства, а отже виконавчий напис виконанню не підлягає.
За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 10 квітня 2026 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору: за подання позовної заяви у розмірі 1331,20 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 665,60 грн., а всього - 1996,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 137, 141, 158 ч.7, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 323, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі 74183 грн. 03 коп. за кредитним договором №101060076 від 27 жовтня 2012 року, укладеним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД».
Стягнути з Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1996,80 грн.

Заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2026 року (справа № 213/1577/26, пр. 2-з/213/8/26), продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання зазначеним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач –  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК ФОРВАРД", код ЄДРПОУ 34186061, місцезнаходження: м. Київ, Голосіївський район, вул. Саксаганського буд.105. 
Треті особи:
- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, адреса: АДРЕСА_2 ;
- приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, адреса: м. Київ, вул. Златоустівська, 55 оф.61.

Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Попов/