Справа № 136/298/26
провадження № 2/136/155/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

15 червня 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2026 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком дитини ОСОБА_2 шлюб розірвано відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.07.2020 року (справа №136/2060/19). Дочка проживає постійно з позивачем. Після розірвання шлюбу вони фактично проживають у АДРЕСА_1 . Це орендоване житло, власного немає. Дочка навчається в школі № 32 у м. Вінниці. Коли дочка народилась, чоловік зареєстрував її за місцем своєї реєстрації у будинку, що належить його матері за адресою: АДРЕСА_2 . Нещодавно позивачу стало відомо, що мати колишнього чоловіка виписала доньку зі свого будинку 07.03.2025. Тому виникла потреба зареєструвати дочку за місцем реєстрації матері. 12.02.2026 вона звернулася до органу державної реєстрації - Могилів-Подільської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у реєстрації місця проживання (перебування) позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не подала необхідних документів, а саме відсутня згода іншого з батьків дитини. На теперішній час надати згоду батька малолітньої дочки не є можливим, оскільки відповідач по справі знаходиться за кордоном, а надати належним чином оформлену згоду відмовляється, у зв`язку з чим позивач як мати позбавлена можливості будь-яким чином вирішити зазначене питання.
Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 02.03.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та зобов`язано Виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради надати висновок щодо доцільності надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 без згоди її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Виклик  ОСОБА_2  про розгляд справи здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, повідомлявся неодноразово про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений.
Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду.
Ухвалою суду від 16.04.2026 закрито підготовче провадження в справі, призначено її до судового розгляду по суті.
Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, однак позивач на адресу суду подала заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від третьої особи - Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради надійшов висновок по суті спору з проханням про розгляд справи за відсутності їх представника
Тому суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.07.2020 (справа №136/2060/19) шлюб між сторонами розірвано.
Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Із Витягу з Реєстру територіальної громади (а.с. 8) слідує, що дитина ОСОБА_3 , була зареєстрована з 12.05.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , однак з 07.03.2025 була знята з реєстрації. Як вказує у позові позивач, їй нещодавно стало відомо, що мати колишнього чоловіка виписала її доньку ОСОБА_4 зі свого будинку. 
Наразі позивач разом з дочкою проживає у АДРЕСА_1 . Це орендоване житло, власного немає. Дитина навчається в школі №32 у м. Вінниці.
Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована з 20.03.2025 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 5).
12.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до органу державної реєстрації - Могилів-Подільської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Однак позивачу було відмовлено у реєстрації місця проживання (перебування) малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона не подала необхідних документів, а саме відсутня згода іншого з батьків дитини, відповідно ст. 5 розділу ІІ Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» 1871-IХ від 05.11.2021 (а.с. 9 на звороті).
На теперішній час надати згоду батька малолітньої дочки не є можливим, оскільки відповідач по справі знаходиться за кордоном, а надати належним чином оформлену згоду відмовляється, у зв`язку з чим позивач як мати позбавлена можливості будь-яким чином вирішити зазначене питання.
На виконання ухвали суду від 02.03.2026 на адресу суду 21.04.2026 надійшов висновок про доцільність надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю без згоди батька, затверджений рішенням №115 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 15.04.2026.
Відповідно до даного висновку слідує, що 24 березня 2026 року працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 за її фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 . Відповідно до акту обстеження умов проживання з`ясовано, що громадянка ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 проживають в орендованій квартирі. Умови проживання задовільні, дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного життя та розвитку. Навчається ОСОБА_4 у Вінницькому ліцеї №32, додатково займається вивченням англійської мови, відвідує школу «Юних моделей». Будинок, в якому громадянка ОСОБА_1 має намір зареєструвати свою малолітню доньку, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно з актом обстеження умов проживання за вищезазначеною адресою в будинку наявні належні умови для проживання малолітньої дитини. Власник житла, ОСОБА_5 (бабуся ОСОБА_6 ) не заперечує щодо реєстрації у будинку своєї онуки. Зі слів ОСОБА_1 , з батьком дитини, ОСОБА_2 , вони не зустрічаються та не спілкуються. На даний час чоловік знаходиться за кордоном, надати належним чином оформлену згоду на реєстрацію місця проживання своєї доньки відмовляється. Згідно з частиною 3 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно з частиною 2 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Враховуючи зазначене вище, а також, виходячи з забезпечення найкращих інтересів дитини та у зв`язку з тим, що батько чинить перешкоди для реєстрації місця проживання дитини, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради вважає за доцільне надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 30-31).
Статтею 27 Конвенції "Про права дитини" закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 18 даної Конвенції, повинен бути забезпечений принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45).
Відповідно до ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Суд звертає увагу, що для правильного з`ясування усіх обставин, необхідних для ухвалення рішення в інтересах дитини, перед прийняттям рішення суд має надати можливість дитині висловлювати свою думку щодо питань, які стосуються її життя.
Водночас суд дійшов висновку, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є малолітньою, на час розгляду справи їй виповнилося 11 років.
У рішенні "Хабровські проти України" від 17.01.2016, суд зазначив, що важливою метою статті 8 Конвенції є захист особи від свавільних дій з боку державних органів. Крім того, існують позитивні обов`язки, властиві ефективному "дотриманню" права на повагу до сімейного життя. В обох контекстах треба зважати на справедливий баланс, який слід зберігати між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому; та в обох контекстах держава користується певною свободою розсуду.
Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 242 ЦК України передбачено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Відповідно до пунктів 14, 16, 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 №265, дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.
У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.
Відповідно до пункту 33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.
Як встановлено, між сторонами є спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Оскільки відсутність реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактичним місцем проживання з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживания, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331,20 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 26, 33 Конституції України, ст. 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 141, 206, 280, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради (місцезнаходження: площа Шевченка, буд. 6/16, м. Могилів-Подільський, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ 04051052) про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 без письмової згоди батька  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Д. Іванець