Справа № 727/3154/26
Провадження № 2-о/727/142/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, у складі:
головуючого судді – Слободян Г.М.
присяжних: Мадай Н.О., Терентяк Н.М.
за участю:
секретаря судових засідань – Бабин А.О.
представника заявника, адвоката - Цуркан Д.Ю.
розглянувши,за правилами окремого провадження, у закритому судовому засіданні, залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_2 місце знаходження: код: НОМЕР_3 ); Міністерство оборони України, адреса місця знаходження: м. Київ проспект Повітряних Сил, буд.9 (код ЄДРПОУ:00034022); Перший відділ Державної реєстрації актів цивільного стану в м. Чернівці Івано – Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса місце знаходження: М. Чернівці вул.. О Кобилянської, буд.29 (код ЄДРПОУ:44956923) про оголошення фізичної особи померлою, - 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог.
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просить суд, оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Чернівці Чернівецького району, Чернівецької області, головного сержанта техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що він,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що починаючи з 25 лютого 2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації. Вказує на те, що 18.07.2023 року, близько 14 год. 30 хв., при виконанні бойового завдання в районі н.п. Богданівка Донецької області на позиції «МАЯК» механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , внаслідок активних бойових дій, безвісти зникли за особливих обставин: номер обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 і технік мінометної батареї військової частини НОМЕР_4 , головний сержант ОСОБА_2 , що вбачається з рапорту командира механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , капітана ОСОБА_4 від 18.07.2023 року (вх. №4597). Посилається на те, що попередньо було встановлено, що 18.07.2023 року солдат ОСОБА_3 і головний сержант ОСОБА_2 заступаючи на позиції механізованої роти в районі населеного пункту Богданівка Донецької області попрапили під масований обстріл противника, ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 14:30 години під час чергування на КСП механізованої роти командир 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , лейтенант ОСОБА_5 отримав повідомлення по рації про загибель техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_4 , головного сержанта ОСОБА_2 і номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_3 . Вказує на те, що приблизно біля 14:00 з пояснень ОСОБА_6 , спостерігаючи за обстрілом з боку противника, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 почув вибух поблизу позиції і визирнувши з укриття солдат ОСОБА_8 побачив стовп диму і пилу від прильоту орієнтовно артилерійського боєприпасу в районі позиції ВОП «Маяк» де в цей момент знаходились головний сержант ОСОБА_2 і солдат ОСОБА_3 , ОСОБА_9 запросив по рації позицію ВОП «Маяк», але звідти не відповідали, тоді ним було прийнято рішення зі згоди командира вирушити туди і з?ясувати ситуацію так як відстань до цієї позиції була не великою. Однак, прибувши на позицію ВОП « Маяк », солдат ОСОБА_9 побачив першим головного сержанта ОСОБА_2 критично ураженого осколками боєприпасу і без ознак життя.
Зазначає, що в подальшому ще протягом декількох тижнів здійснювались не поодинокі спроби евакуації тіл ймовірно загиблих військовослужбовців ОСОБА_2 і ОСОБА_3 але через географічну близькість їх орієнтованого місцезнаходження до позицій противника і постійних важких боїв та обстрілів противником евакуаційних груп, ці зусилля успіху не мали. Позивач вказує на те, що він змушений звернутися до суду для оголошення ОСОБА_2 померлим, з огляду на тривалий час зникнення безвісти ОСОБА_2 (з 18 липня 2023 року), враховуючи обставини, що загрожували йому смертю, а також встановлені в ході службового розслідування обставини, відсутність відомостей щодо місця його перебування як за місцем його постійного проживання, так і за місцем проходження служби.
Просить оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Чернівці Чернівецького району, Чернівецької області, головного сержанта техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Місцем смерті вважати населений пункт Богданівка, Часовоярської міської громади, Бахмутського району Донецької області, Україна.
Рух справи та позиція сторін.
Ухвалою суду від 09.03.2026 року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання.
24.03.2026 року представник Міністерства юстиції України, ОСОБА_10 , скерував до суду додаткові письмові пояснення по справі. Посилався на те, що у справах зазначеної категорії поміж іншого підлягають обов`язковому з`ясуванню часові характеристики ведення воєнних дій на конкретній території України, з урахуванням даних Наказу № 376, згідно з яким конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики, а джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Зазначили, що згідно даних наказу № 376 на території н.п. Богданівка Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, активні бойові дії завершились 20.07.2024 року. Вказали на те, що дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи.
Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Цуркан Д.Ю. у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.
Представник Міністерства юстиції України, Дунаєв М.І., просив розгляд справи провести за відсутності представника Міністерства оборони України.
Представники заінтересованих осіб – військової частини НОМЕР_2 , Першого відділу Державної реєстрації актів цивільного стану в м. Чернівці Івано – Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце судового розгляду справи.
Положеннями ст.4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.
Досліджені докази та застосовані норми права.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 виданим 26 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції (а.с.10-11).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №188 від 07.07.2023 року головного сержанта ОСОБА_2 , який прибув із військової частини НОМЕР_6 , зараховано до списків особового складу та призначено на посаду техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 (а.с.12, 33).
Відповідно до рапорту командира механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , капітана ОСОБА_4 від 18.07.2023 року (вх. N?4597) доповідано, що 18.07.2023 року, близько 14 год. 30 хв., при виконанні бойового завдання в районі н.п. Богданівка Донецької області на позиції «МАЯК» механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , внаслідок активних бойових дій, безвісти зникли за особливих обставин: номер обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 і технік мінометної батареї військової частини НОМЕР_4 , головний сержант ОСОБА_2 (а.с.12 на звороті).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 «Про призначення службового розслідування» №366 від 18.07.2023 року за фактами зникнення безвісти за особливих обставин солдата ОСОБА_3 , головного сержанта ОСОБА_2 та втрати майна механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , наказано провести службове розслідування (а.с.13).
Відповідно до акту службового розслідування зникнення за особливих обставин військовослужбовців військової служби за мобілізацією, номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_11 та техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 , головного сержанта ОСОБА_12 встановлено наступне. 18.07.2023 приблизно о 14:30 від командира військової частини НОМЕР_2 , підполковника ОСОБА_13 надійшла доповідь про зникнення безвісти за особових обставин номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_3 і техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 , головного сержанта ОСОБА_2 у районі населеного пункту АДРЕСА_2 під час виконання бойового завдання. Попередньо встановлено, що 18.07.2023 року солдат ОСОБА_3 і головний сержант ОСОБА_2 заступаючи на позиції механізованої роти в районі населеного пункту Богданівка Донецької області попали під масований обстріл противника. ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 14:30 години під час чергування на КСП механізованої роти командир 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , лейтенант ОСОБА_5 отримав повідомлення по рації про загибель техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_4 , головного сержанта ОСОБА_2 і номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_3 (а.с.14-23).
Згідно витягу із бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2023 року №897/кп/дск та від 16.07.2023 № 902/кп/дск, 15.07.2023 року головний сержанту ОСОБА_2 наказано заступити на позицію з метою стійкого утримання оборони, відбиття наступу противника, недопущення прориву та втрати займаних позицій у районі виконання бойових завдань підрозділами військової частини НОМЕР_2 (а.с.24).
За вказаними обставинами було подано Доповідь N?1505/1825 від 18.07.2023 року про зниклих безвісти солдата ОСОБА_3 і головного сержанта ОСОБА_2 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 N? 366 від 18.07.2023 року наказано провести службове розслідування (а.с.25).
Також з матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2023 року за фактом зникнення безвісти техніка мінометної батареї ВЧ НОМЕР_7 головного сержанта ОСОБА_2 зареєстровано кримінальне провадження №12023052150000969 (а.с.27).
З пояснень лейтинанта ОСОБА_5 , встановлено, що відбувався потужний комбінований обстріл з різноманітних артилерійських систем, а також РСЗВ, міномета, САУ і танка , який тривав на протязі всієї зміни. Ним також було зазначено що приблизно о 5:50 він прийняв доповідь про осколкове поранення солдата ОСОБА_14 , тоді евакуаційній групі вдалось дістатись до пораненого тільки о 11:30, так як потужний обстріл загрожував пересуванню особового складу. В той день і на протязі декількох наступних, підрозділи несли втрати загиблими і пораненими через постійні масовані обстріли зі сторони противника, евакуації ускладнювались великими відстанями від позицій до точки евакуації, а також через постійну небезпеку втрати особового складу, евакуаційні групи робили часті зупинки в природніх можливих укриттях рятуючи поранених і рятуючись самі від постійних артилерійських обстрілів противника корегованих силами ворожих БПЛА. Надалі протягом декількох тижнів здійснювались не поодинокі спроби евакуації тіл ймовірно загиблих військовослужбовців ОСОБА_2 і ОСОБА_3 але через географічну близькість їх орієнтованого місцезнаходження до позицій противника і постійних важких боїв та обстрілів противником евакуаційних груп, ці зусилля успіху не мали. В подальшому через масовані обстріли, групи змін, що проходили поблизу позиції ВОП «Маяк» засвідчили практично повне знищення цієї позиції, де орієнтовно знаходяться тіла ймовірно загиблих військовослужбовців головного сержанта ОСОБА_2 і солдата ОСОБА_3 , що на даний момент унеможливлює їх евакуацію. 
Суд звертає увагу на те, що подібні за змістом пояснення щодо обставин загибелі головного сержанта ОСОБА_2 надали також старший лейтенант ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с.27 на звороті- 32).
З метою отримання інформації щодо встановлення місця перебування військовослужбовця ОСОБА_2 , або наявність інформації про збіги ДНК-профілів родичів військовослужбовця та ДНК-профілів невпізнаних тіл, 09.02.2026 року було здійснено адвокатський запит до органу досудового розслідування (а.с.38 на звороті -39).
У відповідності до відповіді заступника начальника відділу СУ ГУНП в Донецькій області від 12.02.2026 року (вих. №65-Аз/20-2026) на адвокатський запит щодо надання інформації про хід досудового розслідування у кримінальному проваджені №12023052150000969 за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 повідомлено, що кримінальне провадження наразі перебуває на стадії досудового розслідування (а.с.39 на звороті).
Інформація про збіги у Електронному реєстрі геномної інформації людини між ДНК-профілями родичів безвісти зниклого ОСОБА_2 та невстановленими тілами – відсутня (а.с.40).
Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (номер витягу – 20260216-2011) від 16 лютого 2026 року ОСОБА_2 перебуває у статусі зниклого на території бойових дій (під час ведення воєнних дій) (а.с.41 на звороті - 42).
Згідно листа Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» від 11 лютого 2026 року, на який, серед іншого, покладено завдання забезпечувати облік полонених (які належать до супротивної сторони міжнародного збройного конфлікту), повідомлено, Станом на дату звернення (06.02.2026 року), інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у полоні держави-агресора до НІБ - не надходила (а.с.43 на звороті – 44).
Згідно листа об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України №234/2026 від 13.02.2026 року, інформація щодо перебування в полоні або інформація щодо місцезнаходження головного сержанта ОСОБА_2 , 03.01.1972 року – відсутня (а.с.46).
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.08.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_18 , та стягнуто на з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_18 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 (а.с.46 на звороті -48).
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 23.09.2002 року підтверджується факт смерті ОСОБА_19 , яка згідно свідоцтва про народження та відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 04.03.2026 року, є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.49 -50).
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. 
Частиною четвертою статті 293 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених, зокрема, пунктом 3 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
Згідно з частиною першою статті 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 проходив військову службу, був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначений на посаду техніка мінометної батареї. ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 14 год. 30 хв. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богданівка Донецької області, на позиції «МАЯК», внаслідок активних бойових дій він зник безвісти за особливих обставин.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рапорту командира механізованої роти військової частини НОМЕР_2 від 18.07.2023 року та матеріалів службового розслідування ОСОБА_2 перебував у районі виконання бойового завдання, де відбувався масований артилерійський обстріл з боку противника. У ході службового розслідування встановлено, що після вибуху в районі позиції ВОП «Маяк», де перебували ОСОБА_2 та інший військовослужбовець, позиція не відповідала на радіозв`язок, а військовослужбовець ОСОБА_9 , прибувши на місце, побачив ОСОБА_2 критично ураженим осколками боєприпасу та без ознак життя. В подальшому здійснювалися неодноразові спроби евакуації тіл ймовірно загиблих військовослужбовців, однак через близькість місця їх перебування до позицій противника, постійні важкі бої та обстріли евакуаційних груп такі спроби успіху не мали.
Також суд бере до уваги, що за фактом зникнення ОСОБА_2 було зареєстровано кримінальне провадження, однак відомості про його місцеперебування, перебування у полоні або підтверджену евакуацію тіла відсутні. З наданих матеріалів убачається, що інформація про збіги ДНК-профілів родичів безвісти зниклого ОСОБА_2 з ДНК-профілями невстановлених тіл відсутня. Окрім того, з досліджени х судом письмових доказів встановлено, що офіційні дані про перебування ОСОБА_2 у полоні держави-агресора також не надходили. Витягом з Єдиного державного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває у статусі зниклого на території бойових дій під час ведення воєнних дій.
Відповідно до частин першої та другої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин — фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи»; «Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною першою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Частина друга цієї статті встановлює, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення обставин, які дають обґрунтовані підстави припустити загибель ОСОБА_2 саме ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання за місцем: населений пункт Богданівка, Часовоярської міської громади, Бахмутського району Донецької області, Україна, у зв`язку з воєнними діями та збройним конфліктом.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.
Частина друга статті 46 ЦК України встановлює спеціальне правило щодо осіб, які пропали безвісти у зв`язку з воєнними діями або збройним конфліктом: фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Отже, стаття 46 ЦК України розрізняє загальні підстави оголошення фізичної особи померлою та спеціальне правове регулювання щодо осіб, які пропали безвісти у зв`язку з воєнними діями або збройним конфліктом. У цій справі застосуванню підлягають саме положення частин другої та третьої статті 46 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі активних бойових дій, за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави припустити його загибель.
За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» , оборона України - система політичних, економічних, соціальних, воєнних, наукових, науково-технічних, інформаційних, правових, організаційних, інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Цією ж статтею визначено, що «збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України».
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про національну безпеку України», збройний конфлікт - збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт).
Водночас суд враховує, що частина друга статті 46 ЦК України пов`язує можливість оголошення фізичної особи померлою саме з воєнними діями або збройним конфліктом, а не з фактом введення, продовження чи припинення воєнного стану як правового режиму. 
А тому, при вирішенні питання про дотримання мінімального шестимісячного строку суд має виходити не лише з дати зникнення особи, а й з правової позиції Верховного Суду щодо обчислення такого строку у справах, пов`язаних із пропажею безвісти на території активних бойових дій.
Так, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 сформульовано правовий висновок щодо застосування частини другої статті 46 ЦК України, відповідно до якого: «З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій».
Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики, а джерелом офіційної інформації про такі характеристики є відповідний перелік територій, на яких ведуться або велися бойові дії, чи тимчасово окупованих територій.
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться/велися бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, території, на яких ведуться або велися бойові дії, мають визначені часові характеристики.
Із наданих суду письмових пояснень Міністерства оборони України вбачається, що відповідно до даних зазначеного Переліку на території населеного пункту Богданівка Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, код запису UA14020130020016018, активні бойові дії завершились 20.07.2024 року. 
Таким чином, мінімальний шестимісячний строк, про який ідеться у частині другій статті 46 ЦК України з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сплив 20.01.2025 року.
Оскільки заява у цій справі розглядається після спливу зазначеного шестимісячного строку, а матеріали справи містять сукупність доказів, які підтверджують зникнення ОСОБА_2 саме у зв`язку з воєнними діями, на території активних бойових дій, за обставин, які безпосередньо загрожували його життю, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для оголошення його померлим.
Суд також бере до уваги Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», який визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та порядок їх обліку і розшуку. Наявність відомостей про ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, підтверджує факт його зникнення за особливих обставин, однак сама по собі не виключає можливості застосування статті 46 ЦК України за наявності передбачених законом підстав для оголошення особи померлою.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що оголошення фізичної особи померлою не є встановленням факту смерті в медичному значенні, а є юридичним припущенням смерті особи, яке ґрунтується на високому ступені вірогідності її загибелі, підтвердженому належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, статтею 309 ЦПК України вставнолено процесуальний механізм скасування рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі одержання заяви про появу фізичної особи або відомостей про місцеперебування цієї особи.
Згідно з частиною першою статті 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропав безвісти у зв`язку з воєнними діями та збройним конфліктом під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богданівка Донецької області 18 липня 2023 року. Обставини його зникнення, а саме масований артилерійський обстріл, отримання ним критичних осколкових уражень, відсутність ознак життя, неможливість евакуації тіла через активні бойові дії, відсутність відомостей про місце перебування, полон або інші обставини, які б спростовували припущення про загибель, у своїй сукупності дають суду підстави для висновку про наявність високого ступеня вірогідності смерті ОСОБА_2 .
Враховуючи положення частини третьої статті 46 ЦК України, суд вважає можливим оголосити ОСОБА_2 померлим саме від дня його вірогідної смерті, а сае ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки саме цього дня, за встановленими судом обставинами, він перебував у районі виконання бойового завдання, потрапив під масований обстріл противника, був критично уражений осколками боєприпасу та був виявлений без ознак життя, що зокрема підтверджується поясненнями його побратимів, а також матеріалами кримінального провадження та службового розслідування.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час чи про оголошення її померлою.
Згідно з частиною другою статті 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.
Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.
Положеннями статтей 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пояснення надані учасниками процесу під час розгляду справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, обставини справи на яких ґрунтуються відповідні докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 263 - 265,
268, 293, 315, 317, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити.
Оголосити з дати смерті = ІНФОРМАЦІЯ_4 померлим, за місцем смерті населений пункт Богданівка, Часовоярської міської громади, Бахмутського району Донецької області, Україна - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область, головного сержанта техніка мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. 
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Рішення підлягає негайному виконанню. Копію рішення суду направити до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для державної реєстрації смерті померлої особи.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено 21.05.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.

Присяжні Мадай Н.О.

Терентяк Н.М.