Справа 688/1349/26 
№ 2/688/1249/26 

Рішення 
Іменем України
(заочне)
29 квітня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Козачук С.В.,
з участю секретаря судового засідання Міськової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача
25.03.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилається на те, що 10.04.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827, який підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на його номер мобільного телефону, відповідно до умов якого отримав грошові кошти в сумі 10000 грн на погоджений умовами договору строк – 30 днів шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок та зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
Свої зобов`язання ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» виконало у повному обсязі, перерахуваши кредитні кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 , а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором №71738827 від 10.04.2025 в сумі в розмірі 17533 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9850 грн, заборгованості за процентами в розмірі 2955 грн, заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом в розмірі 4728 грн.
На підставі договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало для ТОВ «ФК «ЄАПБ» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у Реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру боржників №16 від 24.09.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №71738827 від 10.04.2025 в сумі 17533 грн. 
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіна А.В. у судове засідання не з`явилась, в поданій позовній заяві просила розгляд справи провести у відсутності представника позивача, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Позиція відповідача
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.03.2026 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін о 08 год 40 хв 29.04.2026.
29.04.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що 10.04.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 10000 грн на строк 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту – 09.05.2025, або достроково та сплатити Кредитодавцеві плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту – 1500 грн. 
Умовами договору про надання коштів у кредит передбачено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів, процентна (базова) ставка за день – 0,750%,а процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (його частиною) за день – 4,00 %, пеня – 4,00% в день, орієнтовна річна процентна ставка – 1186,17%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 12250 грн.
Перед укладенням (підписанням) Договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфеденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією пр Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодавця: інформацію, передбаченою ЗУ«Про фінансові послуги та фінансові компанії», ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про захист персональних даних». 
Договір про надання коштів у кредит підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 12 Договору про надання коштів у кредит«Юридичні адреси та реквізити сторін». 
Підписанням цього Договору про надання коштів у кредит відповідач ОСОБА_1 підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-icense/ з повною інформацією щодо Кредитодавця та його послугами, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 7 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.11.1.1 Договору). 
Згідно п.7.1 Договору Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором (пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.
Згідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» №КД-000110496від 19.01.2026 вбачається, що на підставі договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2028, укладеного між ТОВ «ФК «Фінкеспрес» та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», 10.04.2025 успішно здійснено платіжну операцію на суму 10000 грн на карту отримувача Зарицького Д. № НОМЕР_1 . 
27.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025.
Згідно п. 1.1 Договору факторингу, за цим договором Клієнт зобовязується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору. 
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно Додаткової угоди до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 за №9 від 24.09.2025 та акту прийому-передачі Реєстру Боржників №16 від 24.09.2025 за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало, а фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло реєстри Боржників, після чого отримало право вимоги заборгованості від боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №16 від 24.09.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025  в сумі в сумі 17533 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9850 грн, заборгованості за процентами в розмірі 2955 грн, заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом в розмірі 4728 грн.
Свої зобов`язання за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025 відповідач виконував неналежним чином, внаслідок цього утворилась заборгованість, що згідно розрахунку заборгованості станом на 24.09.2025 становить 17533 грн.
Застосовані норми права
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).
Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.
Мотиви та висновки суду 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на таке. 
З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 10.04.2025 уклав з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827, за яким отримав грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, користувався ними, однак у строки встановлені договором їх не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Як вбачається з цього договору, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону, з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання позики за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства. 
Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування ним.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що право вимоги за вказаним договором відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» на законних підставах.
Судом також встановлено, що відповідно до умов договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025, сторонами було узгоджено суму кредиту, строк на який надаються кошти, порядок їх повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування та комісію за надання кредиту.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. 
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Після підписання вищезазначених договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суму отриманих коштів та сплати відповідної плати за користування ними.
В той же час суд вважає, що позивач неправильно здійснив нарахування процентів за користування коштами за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025 з огляду на таке.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025 станом на 24.09.2025 заборгованість відповідача становить 17533 грн, з яких 9850 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 2955 грн - сума заборгованості за процентами, 4728 грн – сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом.
Кредитним договором не передбачено нараховування процентів після закінчення строку кредитування. Окрім цього, доказів, що відбулася пролонгація такого строку суду не надано.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
Отже, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025 проценти за користування кредитними коштами в розмірі 0,750 % можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за цим договором складає: 2250 грн (10000 х 0,750% х 30). Така сума процентів в розмірі 2250 грн відповідає і розрахунку денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами договору, зазначеною у абз. 2 п. 2.3. кредитного договору. 
Враховуючи викладене, суд вважає, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025 є таким, що не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, а тому не бере його до уваги як належний та допустимий доказ.
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути за договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10.04.2025 заборгованість у розмірі 12100 грн (9850 грн - тіло кредиту + 2250 грн - проценти).
Розподіл судових витрат 
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №154732 від 17.03.2026.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1837,32 грн (12100 грн становить 69,01% від 17533 грн; 69,01% від 2662,40 грн становить 1837,32 грн). 
На підставі ст.ст. 205, 207, 526, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1076, 1077, 1081, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути зОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71738827 від 10 квітня 2025 року за тілом кредиту в сумі 9850 гривень, за процентами в сумі 2250 гривень, а всього 12100 (дванадцять тисяч сто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1837 (одна тисяча вісімсот тридцять сім) гривень 32 копійки.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:    Світлана КОЗАЧУК