КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 370/2155/25 Головуючий у суді І інстанції: Сініцина О.С.
провадження № 22-ц/824/10300/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Ратнікової В.М., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дяченка Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2026 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, набутого за час спільного проживання, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Макарівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, набутого за час спільного проживання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Разом із зустрічним позовом, до суду першої інстанції було подане клопотання, представника, адвоката Дяченка І.В. про призначення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.
Для вирішення якої просив поставити такі питання:
- які будівельні матеріали, обладнання, вироби та конструктивні елементи були використані в процесу будівництва (створення майна) не введеного в експлуатацію нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та яка їх ринкова вартість?
- яким за призначенням (житловим чи нежитловим) є збудований (створений), але не введений в експлуатацію, новий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ?
- яка загальна та житлова площа збудованого (створеного), але не введеного в експлуатацію, нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?
- визначити час будівництва (створення майна) не введеного в експлуатацію нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?
- яка ринкова вартість збудованого (створеного), але не введеного в експлуатацію, нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?
Клопотання обґрунтоване тим, що позивач у зустрічні позовній заяві посилається на будівництво нового будинку у період шлюбу у 2021 році на земельній ділянці з кадастровим номером 3222788301:01:015:0013 поруч із житловим будинок, який входить до складу домоволодіння.
Однак, Державна інспекція архітектури та містобудування України у своєму листі-відповіді від 28.10.2025 № 7120/03/18-25 повідомила, що в Реєстрі будівельної діяльності та його архівній складовій частині, за параметрами пошуку : «адреса будівництва - АДРЕСА_1 », «замовник будівництва - ОСОБА_2 » інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання, станом на дату надання відповіді, не виявлено. У розпорядженні ДІАМ не виявлено у паперовій формі декларації про готовність об`єкта до експлуатації та копії технічного паспорту на об`єкт будівництва за вказаною адресою.
Тобто, будинок є об`єктом незавершеного будівництва, хоча будівництво його закінчено, виконані всі необхідні інженерні мережі, тепла підлога, сантехнічні, електричні на внутрішні роботи й він фактично експлуатується відповідачем за своїм функціональним призначенням, умисно не приймається до експлуатації і право власності на нього не оформлюється з його вини. Тому позивач позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу цього будинку.
Однак, враховуючи, що самочинно збудований будинок не може бути визнаний об`єктом права спільною сумісною власністю подружжя, то у позивача є всі фактичні та правові підстави, для позовних вимог про залишення у власності відповідача будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва (створення майна) будинку, припинивши право спільної сумісної власності позивача на вказане майно і стягнення з відповідача на її користь відповідної грошової компенсації 1/2 його вартості.
Отже, враховуючи предмет доказування зустрічної позовної заяви, а також положення цивільного процесуального законодавства, є необхідність призначити комплексну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.
Крім того, до суду першої інстанції 25 березня 2026 року надійшло клопотання представника позивача за первісним позовом про призначення судової земельно-технічної експертизи. Для вирішення якої просив поставити такі питання:
- визначити варіанти поділу земельної ділянки площею 0,2743 га, кадастровий номер 3222788301:01:015:0014, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ?
Клопотання обґрунтовано тим, що звернувшись з позовом до суду позивач за первісним позовом ОСОБА_2 просить, зокрема, виділити в натурі 1/2 земельної ділянки 0,2743 га, кадастровий номер 3222788301:01:015:0014, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності, сторони не можуть дійти згоди щодо варіантів поділу цієї земельної ділянки, тому без проведення земельно-технічної експертизи неможливо прийняти рішення у справі.
Представник позивача за первісним позовом для проведення експертизи просив суд доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, але не заперечував щодо доручення зазначеної експертизи експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2026 року клопотання представника позивача за зустрічною позовною заявою про призначення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи задоволено.
Призначено у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, набутого за час спільного проживання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя комплексну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.
На вирішення експертизи поставлено такі питання:
- які будівельні матеріали, обладнання, вироби та конструктивні елементи були використані в процесу будівництва (створення майна) не введеного в експлуатацію нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та яка їх ринкова вартість?
- яким за призначенням (житловим чи нежитловим) є збудований (створений), але не введений в експлуатацію, новий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ?
- яка загальна та житлова площа збудованого (створеного), але не введеного в експлуатацію, нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?
- визначити час будівництва (створення майна) не введеного в експлуатацію нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?
- яка ринкова вартість збудованого (створеного), але не введеного в експлуатацію, нового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ?
Клопотання представника позивача за первісною позовною заявою про призначення земельно-технічної експертизи задоволено.
Призначено у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, набутого за час спільного проживання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя земельно-технічної експертизу.
На вирішення земельно-технічної експертизи поставлено такі питання:
- чи існує технічна можливість виділу в натурі (розподілу) земельної ділянки кадастровий номер: 3222788301:01:015:0014, загальною 0,2743 га, розташованої за адресою з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована АДРЕСА_1 з урахуванням рівності часток кожного: 1/2 частки ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 ?
- якщо виділ земельної ділянки технічно можливий, то визначити варіанти виділу в натурі (розподілу) земельної ділянки кадастровий номер: 3222788301:01:015:0014, загальною 0,2743 га, розташованої за адресою з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована АДРЕСА_1 , з урахуванням рівності часток кожного: 1/2 частки ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 ?
Проведення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи та земельно-технічної експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Суд попередив експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у частині призначення земельно-технічної експертизи, адвокат Дяченко І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26.03.2026 року в частині задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про призначення земельно-технічної експертизи та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про призначення земельно-технічної експертизи.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що зміст клопотання та наведене в ньому обґрунтування свідчать про те, що сторона позивача пов`язувала необхідність призначення земельно-технічної експертизи виключно з доведенням обставин у межах первісної вимоги про поділ спірної земельної ділянки (визначення варіантів поділу), посилаючись на неможливість досягнення згоди між позивачем та відповідачем щодо варіантів поділу. Тоді як жодних доводів щодо потреби у спеціальних знаннях для вирішення самостійної окремої вимоги про виділ частки у натурі клопотання взагалі не містить.
Постановляючи ухвалу від 26.03.2026 року, суд першої інстанції проігнорував і, як наслідок, не надав жодної правової оцінки тому, що заявлена вимога та зміст клопотання стосувалися саме отримання висновку щодо варіантів поділу виключно в межах вимоги про поділ спірної земельної ділянки. Водночас, у зв`язку із не з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції проігнорував, відповідно, не надав жодної правової оцінки тому, що клопотання не містить жодного будь-якого обґрунтування необхідності призначення експертизи саме для вирішення вимоги про виділ частки у натурі, яка за своєю правовою природою, предметом та способом захисту є відмінною та окремою від вимоги про поділ майна.
Постановляючи ухвалу від 26.03.2026 року, суд першої інстанції фактично вийшов за межі заявленого клопотання, порушуючи принцип змагальності сторін і процесуальної рівності учасників справи, самостійно на власний розсуд, при цьому не змінюючи запропоноване стороною позивача одне питання, сформулював та поставив на вирішення земельно-технічної експертизи кардинально два нових (інших) за своїм змістом та суттю питання, які не були ініційовані стороною позивача у клопотанні і жодним чином не випливають зі змісту вказаного клопотання. Такими діями суд першої інстанції фактично перебрав на себе функції представника позивача щодо формування доказової бази (збирання доказів), що є неприпустимим з огляду на ч. 2 ст. 13 ЦПК України.
Самостійне формулювання судом першої інстанції нових питань, про які не просила сторона позивача у клопотанні, є прямим порушенням права відповідача на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що разом з позовною заявою та заявою про збільшення позовних вимог позивачем було подано всі докази на яких ґрунтуються його вимоги. Про подання або неможливість подання клопотання про призначення земельно-технічної експертизи позивач жодного разу не згадував у поданих ним процесуальних документах.
Відповідач вважає, що викладене свідчить про недобросовісну поведінку та зловживання стороною позивача процесуальними правами.
Вказував, що при постановленні ухвали від 26.03.2026 року суд першої інстанції проігнорував та відповідно не надав жодної правової оцінки тому, що клопотання представника позивача про призначення земельно-технічної експертизи подане з явним порушенням встановленого законом строку. При цьому, стороною позивача на надано будь-яких доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість подати клопотання разом з поданням позовної заяви або заявою про збільшення позовних вимог. Стороною позивача не наведена об`єктивна неможливість здійснення процесуальних прав в межах строку, встановленого законом.
12 травня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги посилався на те, що подана апеляційна скарга позивачкою за зустрічною позовною заявою направлена на затягування процесу розгляду справи по суті. Вважає надуманими доводи апеляційної скарги щодо обов`язку надати висновок до суду разом з позовом, також нібито порушення судом принципу змагальності. Зазначив, що у нього не було жодного обов`язку надати до суду висновок експерта, а не просити суд призначити судвооу експертизу.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про призначення земельно-технічної експертизи, в іншій частині ухвала суду (про призначення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи) сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Задовольняючи клопотання представника позивача за первісною позовною заявою про призначення земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що предметом дослідження експертизи є встановлення наявності технічної можливості та варіантів виділу у натурі (розподілу) спірної земельної ділянки кадастровий номер 3222788301:01:015:0014.
На переконання суду першої інстанції запропоноване питання із запропонованим формулюванням без зазначення часток співвласників не конкретизоване, що унеможливить надати експерту вичерпну відповідь на поставлене запитання.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вважаєвза необхідне змінити питання на:
- чи існує технічна можливість виділу в натурі (розподілу) земельної ділянки кадастровий номер: 3222788301:01:015:0014, загальною 0,2743 га, розташованої за адресою з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована АДРЕСА_1 з урахуванням рівності часток кожного: 1/2 частки ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 ?
- якщо виділ земельної ділянки технічно можливий, то визначити варіанти виділу в натурі (розподілу) земельної ділянки кадастровий номер: 3222788301:01:015:0014, загальною 0,2743 га, розташованої за адресою з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована АДРЕСА_1 , з урахуванням рівності часток кожного: 1/2 частки ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 ?
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто, експерта чи експертну установу визначає суд. Зі змісту наведеної норми вбачається, що суд з врахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як, зокрема, висновками експертів.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).
Встановлено, що предметом даної справи є поділ майна подружжя, в тому числі, земельної ділянки, кадастровий номер 3222788301:01:015:0014, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог представник ОСОБА_2 - адвокат Левочко Я.А. просив суд: 1) визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 вказану вище земельну ділянку площею 0,2743 га, яка набута за час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 , припинивши право спільної сумісної власності; 2) виділити ОСОБА_2 1/2 земельної ділянки площею 0,2743, кадастровий номер 3222788301:01:015:0014, припинивши право спільної часткової власності; 3) стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 будівельних матеріалів, керамічної плитки, батарей опалення, сантехнічних виробів, дверних блоків, предметів домашнього вжитку та ремонтних робіт у сумі 131 000 грн (а.с. 1-5 том 2).
Отже, враховуючи предмет спору, яким є поділ майна подружжя та характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Левочка Я.А. про призначення судової земельно-технічної експертизи та поставив питання, які мають значення для повного і об`єктивного з`ясування обставин щодо технічної можливості виділу в натурі земельної ділянки та визначення варіантів виділу в натурі земельної ділянки. Саме висновок такої експертизи є одним із доказів, що може встановити обставини справи, на які посилається сторона.
За таких обставин, з метою встановлення фактичних обставин для правильного вирішення справи, ухвала суду про призначення судової земельно-технічної експертизи є законною і обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції самостйно сформував нові питання, про які не просила сторона позивача у клопотанні, що в свою чергу є прямим порушенням права відповідача на справедливий суд, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки предметом позову є поділ майна подружжя, а тому питання щодо технічної можливості виділу в натурі земельної ділянки та можливих варіантів їх поділу, в тому числі і в натурі входять до предмета доказування у даній справі. Всі поставлені судом питання, стосуються позовних вимог ОСОБА_2 та предмета спору, яким є поділ спільної сумісної власності подружжя. Крім того зазначені питання зможуть визначити подальшу можливість поділу нерухомої речі, та уникнення подальших спорів щодо спірного нерухомого майна.
Доводи апеляційної скарги про те, що сторона позивача пов`язувала необхідність призначення судової земельно-технічної експертизи виключно з доведенням обставин у межах первісної вимоги про поділ спірної земельної ділянки (визначення варіантів поділу), посилаючись на неможливість досягнення згоди між позивачем та відповідачем щодо варіантів поділу, тоді як жодних доводів щодо потреби у спеціальних знаннях для вирішення самостійної окремої вимоги про виділ частки у натурі клопотання взагалі не містить, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на те, що відмова у призначенні експертизи, про яку заявлено клопотання ОСОБА_2 та яка стосується предмету доказування у цій справі, порушить принцип змагальності цивільного процесу. Заявляючи клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи ОСОБА_2 реалізував своє право на збирання доказів у справі у передбаченому чинним цивільно-процесуальним кодексом України.
Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи подано поза межами встановлених процесуальних строків, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Колегія суддів не вважає, що стороною позивача за первісним позовом при поданні клопотання про призначення експертизи та судом при винесенні ухвали порушено вимоги статті 83 ЦПК України, а саме строків подання доказів, так як саме сторона позивача хоче його в такий спосіб забезпечити.
З огляду на конкретні обставини цієї справи, колегія суддів дійшла переконання, що відмова у задоволенні клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, не дозволила б установити дійсні обставини, відповідно виконати завдання правосуддя щодо справедливого розгляду справи, що відповідно є проявом надмірного формалізму.
Дії суду, що сприяють встановленню істини у справі, в жодному разі не повинні сприйматися як дії щодо захисту однієї із сторін процесу. Цивільний процес є формою реалізації правосуддя, яка забезпечує і гарантії здійснення правосуддя, і гарантії права громадян на судовий захист. Такий зв`язок правосуддя і цивільного судочинства пояснює їх принципову єдність як змісту і форми.
Суд має сприяти у вирішенні спору, а тому призначення у справі експертизи не становить порушення таким судом норм процесуального права.
Поміж того, відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.
У главі 2 розділу ІІІ ЦПК закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу «диспозитивності цивільного судочинства» у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 910/17567/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 913/20/21.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Аналіз наведеного свідчить про те, що подання стороною доказів чітко передбачено законодавцем до закриття підготовчого провадження.
Враховуючи, що представником ОСОБА_3 заявлено клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи саме в підготовчому засіданні, а також з огляду на те, що матеріали справи не містять ухвалу про закриття підготовчого провадження, суд першої інстанції, виходячи з необхідності дотримання засад рівних можливостей сторін у доказуванні з метою забезпечення змагальності в доведенні та повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прийшов вірного висновку про задоволення клопотання позивача та призначення судової земельно-технічної експертизи.
До того ж, призначення експертизи в цій справі є лише одним з доказів, яким суд при ухваленні рішення надаватиме правову оцінку у взаємозв`язку з іншими доказами по справі.
Тому по справі відсутнє таке порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного суд апеляційної вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність проведення судової будівельно-технічної експертизи, дотримавшись положень статей 103, 104 Цивільного процесуального кодексу України та вірно застосував їх до спірних правовідносин.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дяченка Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «29» червня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді В.М. Ратнікова

С.Г. Музичко