Справа № 459/1883/26 Провадження № 3/459/559/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 травня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , громадянина України, платника податків фізичної особи підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, несвоєчасно повідомив державним податковим інспекціям за встановленою формою відомості про доходи громадян, а саме: подав не у повному обсязі із недостовірними відомостями, з помилками податкової звітності та доповненнями про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 4 квартал 2023 року, чим порушив пп. пп. "б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`являвся, проте про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованими повідомленнями, які повернулись на адресу суду із відміткою про отримання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП з огляду на наступне.
Ч. 1 ст. 163-4 КУпАП передбачена відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ 1914/13-01-24-08 №011245 від 04.05.2026, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;
- копією акту від 04.05.2026 «Про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків особи фізичної ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 року», відповідно до якого встановлено порушення документальною плановою виїзною перевіркою фінансово-господарської діяльності платника податків фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 встановлено порушення вимог, серед іншого: пп."б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в частині подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 4 квартал 2023 року.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП доведеною повністю.
Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП. 
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення попередження, що буде згідно із ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.
Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
  Суддя:	  	  М.  В.  Мельникович