Справа № 505/4076/25
Провадження № 2/505/2008/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Білоуса В.М.
секретар судових засідань Негрескул Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши в позові, що він з відповідачкою перебували в шлюбі з 23 жовтня 2010 року, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року розірваний. За час перебування в шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою. Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2024 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідно, починаючи з 20.10.2014 року та на період до повноліття дитини. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року ОСОБА_4 оголошено усиновлювачем неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вказаного рішення суду, виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області внесені відповідні зміни в актовий запис №21 від 01.09.2011 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши батьком дитини “ ОСОБА_5 ”, по батькові “ ОСОБА_6 ”. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2024 у справі №505/1766/22 за заявою ОСОБА_4 виправлено описку в рішенні Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року, а саме: “Подільському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Південного управління Міністерства юстиції (м.Одесе) внести зміни у актовий запис про народження №21 від 01.09.2011 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в графі “прізвище” з “ ОСОБА_8 ” змінити на “ ОСОБА_5 ”. Відповідачка надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення дитини ОСОБА_3 з присвоєнням прізвища “ ОСОБА_5 ”, по батькові “ ОСОБА_6 ”. Вважає, що згідно чинного законодавства України у нього відсутні обов`язки щодо утримання дитини до її повноліття, оскільки він не є батьком дитини. Просить суд припинити стягнення на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідно, починаючи з 30.10.2014 року та на період до повноліття дитини.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2025 відкрито провадження у даній цивільні справі та постановлено розгляд справи провести за правилами загального провадження, підготовче провадження призначено на 15 год. 14.01.2026 року. 
14 січня 2026 року відповідач ОСОБА_2 подала суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у заявленому обсязі та вважає, що виключення відомостей позивача як батька дитини ОСОБА_9 , а також встановлення батьком дитини ОСОБА_4 не має зворотньої дії та не звільняє позивача ОСОБА_1 від виконання аліментного обов`язку в період, коли він мав статус батька дитини. Просить врахувати відзив на дану позовну заяву та стягнути з позивача заборгованість по не сплачених аліментах на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 у розмірі 172562,59 грн. 
03 березня 2026 року ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.
28 квітня 2026 року представник позивача адвокат Дрогобецька Тетяна Юріївна надіслала суду заяву про уточнення позовних вимог у справі, згідно яких просить припинити стягнення на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідно, починаючи з 30 жовтня 2014 року та період повноліття дитини, починаючи з 03 квітня 2024 року на підставі в рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року у справі №505/1766/22 про усиновлення дитини.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті о 9 год.15 хв. 27 травня 2026 року.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дрогобецька Тетяна Юріївна в судове засідання не з`явилися, проте остання подала суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги та розглянути справу без їх участі.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_10 в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи. Однак представник відповідача повторно подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, проте не підтвердив належним чином причини своєї та відповідача неявки на розгляд справи, а тому суд вважає не з`явлення відповідача та його представника в судове засідання без поважних причин.Крім того, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у заявленому обсязі та просить стягнути з позивача заборгованість по не сплачених аліментах на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 у розмірі 172562,59 грн. 
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).
Принцип найкращих інтересів дитини це фундамент захисту прав дітей, закріплений у Конвенції ООН про права дитини, що вимагає ставити потреби дитини вище інтересів батьків, державних органів чи інших осіб. Він передбачає комплексну оцінку ситуації (погляди дитини, безпека, здоров`я, розвиток) та ухвалення рішень, що гарантують дитині стабільне, безпечне середовище, захищаючи її права на майбутнє.
Судом встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з 23 жовтня 2010 року перебували в шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року розірваний. В шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір`ю, тобто з відповідачкою.
Згідно виконавчого листа Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2014 у справі №505/4611/14-ц провадження №2/505/2061/2014 р. за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідно, починаючи з 30.10.2014 року та період до повноліття дитини. 
Відповідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47819682 від 10.06.2015, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Котовського міськрайонного суду Одеської області №505/4611/14-ц від 28.11.2014 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_13 . 
Як вбачається із рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року та ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2024 у справі №505/1766/22 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оголошено усиновлювачем неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Подільському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Південного управління Міністерства юсиції (м.Одесе) внести зміни у актовий запис про народження №21 від 01.09.2011 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в графі “прізвище” з “ ОСОБА_8 ” змінити на “ ОСОБА_5 ”, по батькові на “ ОСОБА_6 ”. Дати набрання законної сили рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року у справі №505/1766/22 - «09 травня 2024 року».
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Подільським відділом державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України ВП №47819682 від 08.01.2026, станом на 01 грудня 2025 року сукупний розмір заборгованості у ОСОБА_1 за період з листопада 2024 року по листопад 2025 року становить 130522,75 грн.
Відповідно заборгованості зі сплати аліментів виданого Подільським відділом державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України ВП №47819682 від 23.03.2026, станом на 01.03.2026 року сукупний розмір заборгованості у ОСОБА_1 за період з червня 2015 року по лютий 2026 року становить 116066,05 грн. 
В частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
За правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
У постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20) зроблено висновок про те, що наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір.
Позивач вважає, що починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про усиновлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не має обов`язків щодо дитини, яку було усиновлено іншою особою, у тому числі щодо сплати аліментів на її утримання.
Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
За змістом ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.
Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини.
Так, після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена.
Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний факт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст. 180 СК України.
Частиною 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
У постанові від 31.08.2022 року у справі № 522/5039/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття».
З наведеного слідує, що після усиновлення дитини, а саме з дня набрання законної сили рішенням суду, згідно із ч. 1 ст. 232 СК України припинилися особисті та майнові права і обов`язки між позивачем та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно припинився і його обов`язок по утриманню дитини, у зв`язку з чим, стягнення аліментів підлягає припиненню, що є підставою для задоволення позову.
На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 184, 188, 225, 232 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 263, 273, 265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину- задовольнити.
Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідно, починаючи з 30 жовтня 2014 року та період досягнення повноліття дитини, на підставі виконавчого листа Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2014 року у справі №505/4611/14-ц провадження №2/505/2061/2014 р., з дати набрання законної сили рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року у справі №505/1766/22 , тобто з 09.05.2024 року.
Повний текст судового рішення виготовлено 03 липня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: