Справа 556/3930/25  
Номер провадження 2/556/222/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    

22.04.2026 року.         сел.Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі 
головуючої судді Іванків О.В., 
секретаря Кньовець Н.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Вараської міської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Вараської міської ради ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме: на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Старорафалівської сільської ради (нині Вараська міська рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, яке складається із – земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Старорафалівської сільської ради (нині Вараська міська рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки державний акт виданий після смерті власника, а також оскільки неможливо безпосередньо встановити родинні відносини між позивачем та спадкодавцем. Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити, встановити факт, що має юридичне значення та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом та розглянути справу без участі позивача. 
Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду 31.12.2025 року.
Ухвалою суду від 07.01.2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 11.03.2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, однак подав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. 
Представник відповідача Вараської міської ради Рівненської області, будучи належно повідомленим про час і місце судового засідання, в т.ч. шляхом направлення процесуальних документів та судових викликів в кабінет користувача системи "Електронний суд", в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотали, відзиву на позов, будь-яких заперечень чи пояснень, а також доказів на їх підтвердження суду не надали.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №448 від 30.12.2025 року, яка видана старостою сіл Стара Рафалівка та Бабка Вараської міської ради Рівненської області. 
За життя ОСОБА_2 , належали земельні ділянки, які він у встановленому законом порядку, а саме у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України, успадкував після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом. 
Таким чином після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. 
На час смерті ОСОБА_2 , спільно разом із ним проживав позивач ОСОБА_1 , за адресою с.Стара Рафалівка, Вараського району Рівненської області, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчені у встановленому законом порядку старостою сіл Стара Рафалівка та Бабка Вараської міської ради Рівненської області, а тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця.
Також згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчені у встановленому законом порядку старостою сіл Стара Рафалівка та Бабка Вараської міської ради Рівненської області, підтверджується спільне проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства спадкоємцем ОСОБА_1 , та спадкодавцем ОСОБА_2 .
Роз`яснювальним листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачу відмовлено, оскільки державний акт виданий після смерті власника, а також оскільки неможливо безпосередньо встановити родинні відносини між позивачем та спадкодавцем. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлому. 
Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника.
Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.
Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 року № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат, який при вступі у спадщину, серед іншого, надається спадкоємцем нотаріусу.
Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документу.
Видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_2 був позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , проте набув права власності на належні їй земельні ділянки. 
Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як вбачається зі ст.3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
В судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів, в т.ч. письмових пояснень, довідок, витягу з ОСОБА_6 реєстру громади, встановлено, що позивач на протязі тривалого часу (більше 5 років) та на час смерті ОСОБА_2 проживав разом з ним в с.Стара Рафалівка, здійснював догляд за ним, надавав утримання, вказані особи вели спільне господарство. Крім того, саме ОСОБА_1 здлійснив поховання ОСОБА_2 . 
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.
Оскільки покійний ОСОБА_2 , за свого життя був власником земельних ділянок, не залишив заповіт, позивач ОСОБА_1 , являється спадкоємцем за законом, проте не має змоги оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що ОСОБА_1 , набув право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст.1258, ст.1268, ч. 3 ст.1272 ЦК України.
У відповідності до ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою.
Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.
Керуючись статтями15,16,328,1216-1218,1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу України, суд -  
УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до Вараської міської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання,  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Стара Рафалівка, Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області однією сім"єю, більше п`яти років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на земельні ділянки загальною площею 2,19 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Старорафалівської сільської ради (нині Вараська міська рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, право власності на які підтверджені Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №601855 від 12.05.2006 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. якщо
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуюча:         О.В.Іванків

Учасники провадження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Вараська міська рада Вараського району Рівненської області, ЄДРПОУ 35056612, юридична адреса: 34400, м.Вараш, Майдан Незалежності 1, Рівненської області.