Справа №759/20923/25
2-а/760/499/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Павліченко Я.В.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: командир 2 взводу 6 роти 1 батальйону Полк-1 Управління патрульної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції Свинчук Ігор Миколайович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліціїі, третя особа: командир 2 взводу 6 роти 1 батальйону Полк-1 Управління патрульної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції Свинчук Ігор Миколайович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.08.2025 командиром 2 взводу 6 роти 1 батальйону Полк-1 Управління патрульної поліції у місті Києві старшим лейтенантом поліції Свинчуком І.М. відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5595025 від 28.08.2025, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. 
В оскаржуваній постанові зазначено, що 28 серпня 2025 року о 20:30 год. у м. Києві по вул. Бродівська, 79А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України. 
Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на таке. 
На вказану дату він разом із пасажиркою ОСОБА_2 рухалися на автомобілі OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , та були зупинені патрульним поліцейським Доронічем В.О., який, не надавши посвідчення на прохання водія, звинуватив останнього в тому, що він та пасажирка не були пристебнуті ременями безпеки, чим порушили ПРД України. Проте, сам водій та пасажир авто були пристебнуті ременями безпеки.
На прохання водія надати підтвердження даного порушення ПДР України поліцейський відмовився, наголосивши на тому, що фіксація порушення та подальших подій здійснюється на боді камеру останнього. Після досить непродуктивного спілкування відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яку водієві не було надано на місці її складання.
Копію оскаржуваної постанови позивач отримав лише 04.09.2025, в якій було зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення з подальшим складанням постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 здійснював старший лейтенант поліції Свинчук І.М., якого на момент винесення оскаржуваної постанови на місці події не було.
Таким чином, позивач вважає, що у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а також того, що оскаржувана постанова була винесена із порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснення позивачу його прав, нехтування показами свідка, останній вважає, що дана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити.
10.09.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Ключнику А.Є.
Ухвалою суду від 17.09.2025 дану адміністративну справу було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
10.11.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 11.11.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.
Суд надіслав позивачу копію ухвали суду від 11.11.2025. Відповідачу суд надіслав копію ухвали суду від 11.11.2025 та копію позовної заяви із додатками.
09.03.2026 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив, відповідно до якого відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.
Відповідач вказує, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, був досліджений та встановлений поліцейськими під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, також водію були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, перешкоди водію у праві користування правовою допомогою на місці розгляду справи. 
Таким чином, відповідач вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законним, обґрунтованим та доведеним, а тому оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2025 відносно ОСОБА_1 командиром 2 взводу 6 роти 1 батальйону Полк-1 Управління патрульної поліції у місті Києві старшим лейтенантом поліції Свинчуком І.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 5 ст. 121 КУпАП, за те, що 28 серпня 2025 року о 20:30 год. у м. Києві по вул. Бродівська, 79А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України.
Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Дослідивши складену постанову серії ЕНА № 5595025 від 28.08.2025 та матеріали справи, суд не знайшов підтверджень вини позивача.
Так, у матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків, фото- чи відеофіксація, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема того, що 28.08.2025 він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України.
Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, при її винесені не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок працівників патрульної поліції про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.
Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.
У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів в підтвердження вини позивача, а саме, що позивач керував транспортним засобом із технічними несправностями зовнішніх світлових приладів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.
Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.286 КАС України.
Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5595025 від 28.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень підлягає скасуванню.
Враховуючи наведе вище, позов підлягає задоволенню.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений Позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст.121 ч.5, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: командир 2 взводу 6 роти 1 батальйону Полк-1 Управління патрульної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції Свинчук Ігор Миколайович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5595025 від 28.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень - скасувати.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департамента патрульної поліції, витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 02.06.2026.
Суддя           О.М. Букіна