П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/16904/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Любов Анатоліївна 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
08 червня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язанння вчинити дії.
I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення у належному розмірі та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок за період з 29.01.2020 по 18.07.2022.
Позивачка просила визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 у редакції, чинній з 29.01.2020, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок усіх видів грошового забезпечення, включаючи допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу та премії, виходячи з прожиткового мінімуму на 1 січня відповідного року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі № 240/16904/25 позов задоволено частково.
Суд визнав протиправною бездіяльність військової частини та зобов`язав її здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 18.07.2022 включно, враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022.
У задоволенні вимог щодо виплати компенсації сум податку з доходів фізичних осіб та перерахунку допомоги за окремі періоди, коли вона фактично не нараховувалась, було відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 - пункт 6 постанови КМУ № 103 втратив чинність, що призвело до відновлення дії попередньої редакції пункту 4 постанови № 704. Оскільки прожитковий мінімум у 2020, 2021 та 2022 роках був вищим за показник 2018 року, використання відповідачем застарілої величини 1762 грн призвело до звуження обсягу соціальних гарантій позивачки та виникнення заборгованості з грошового забезпечення, що підлягає обов`язковому перерахунку та виплаті.

II. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Не погодившись з судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати таке рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Скаржник зазначає, що при обчисленні окладів він діяв правомірно, застосовуючи як розрахункову величину прожитковий мінімум станом на 01.01.2018 у розмірі 1762 грн.
Відповідач стверджує, що судове скасування пункту 6 постанови КМУ № 103 не призвело до автоматичного поновлення дії попередньої редакції пункту 4 постанови № 704, а КАС України не передбачає таких наслідків.
Також апелянт наголошує, що зміст приміток до Додатків 1 та 14 постанови № 704, які визначають порядок множення на коефіцієнти, не був змінений одночасно з пунктом 4, а тому розрахункова величина залишалася сталою.
Окремо Військова частина НОМЕР_1 посилається на норми Закону № 1774-VIII, якими заборонено використовувати мінімальну заробітну плату як розрахункову величину для посадових окладів.
Позивачка правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

III. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
У зв`язку з тим, що грошове забезпечення виплачувалося їй не у повному розмірі, позивачка звернулась до відповідача із відповідною заявою.
Однак, в листі №1147 від 21.04.2025 відповідачем зазначено, що грошове забезпечення в зазаначений період виплачено в належному розмірі.
Позивачка вважає, що відповідач протиправно при визначенні розміру посадового окладу, окладу за військовим званням застосував розмір прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018, тому звернулась до суду.

IV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Отже, пунктом 4 Постанови № 704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Однак у подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.
З наведеного слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.
Тобто, з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.
Таким чином, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 420/6572/22.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх раніше нарахованих та виплачених видів грошового забезпечення, зокрема, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань тощо.
Зважаючи на викладене, грошове забезпечення позивачки з 29.01.2020 по 18.07.2022 має визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, а не на 01.01.2018.
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про відсутність поновлення дії попередньої норми. Згідно з частиною 2 статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Скасування судом положення, яке змінювало редакцію основного акта, означає відновлення дії попередньої редакції цього акта, оскільки інший підхід призвів би до відсутності механізму регулювання виплат, що є неприпустимим у правовій державі. Таким чином, з 29.01.2020 виникли законні підстави для обчислення окладів позивачки із використанням прожиткового мінімуму на 1 січня 2020, 2021 та 2022 років відповідно.
Аргументи відповідача щодо незмінності приміток до Додатків 1 та 14 також є безпідставними. Колегія суддів зазначає, що примітки мають виключно роз`яснювальний характер і не є самостійними нормами права.
Вони не можуть суперечити основному тексту пункту 4 постанови № 704, який після 29.01.2020 знову передбачав динамічну прив`язку окладів до актуального прожиткового мінімуму. Будь-які техніко-юридичні недоліки в оформленні підзаконних актів не можуть обмежувати права військовослужбовців на належне грошове забезпечення.
Щодо посилань на Закон № 1774-VIII, суд зазначає, що він забороняє застосування мінімальної заробітної плати, але не обмежує використання прожиткового мінімуму як розрахункової величини, передбаченої спеціальною постановою Уряду.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, передбачені статтею 317 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Яремчук К.О.    Сушко О.О.