ПОСТАНОВА
Іменем України

01 травня 2026 року 
м. Київ
справа №855/3/26
адміністративне провадження № А/990/8/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желєзного І. В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Радишевської О. Р.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року (суддя-доповідач Сорочко Є. О., судді Єгорова Н. М., Коротких А. Ю.) у справі № 855/3/26, за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного суду міста Києва про визнання протиправним і скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
1. У лютому 2026 року ОСОБА_1 (далі - позивач, скаржник) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Печерського районного суду міста Києва (далі - відповідач), у якому просив:
- зобов`язати відповідача здійснити обов`язкову реєстрацію в ЄСІТС та/або її окремих підсистемах (модулях) скарги ОСОБА_1 , яку зареєстровано Печерським районним судом міста Києва за вх. № 116052 від 25 серпня 2025 року, в день надходження документів; 
- визнати протиправним і скасувати протокол автоматизованого визначення слідчого судді від 28 серпня 2025 року y справі № 757/41641/25-к;
- здійснити повторний автоматизований розподіл справи № 757/41641/25-к, а цю справу призначити до нового розгляду та задовольнити скаргу у повному обсязі.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
2. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Печерського районного суду міста Києва про визнання протиправним та скасування протоколу, а також зобов`язання вчинити певні дії, передано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.
3. Постановляючи зазначену ухвалу, Шостий апеляційний адміністративний суд виходив із того, що з урахуванням змісту заявлених позовних вимог, характеру спірних правовідносин та суб`єктного складу сторін цей спір не належить до категорії справ, віднесених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до підсудності апеляційного адміністративного суду як суду першої інстанції. Суд зазначив, що приписи статей 20 та 22 КАС України не дають правових підстав для розгляду такого позову Шостим апеляційним адміністративним судом за правилами першої інстанції. Водночас, беручи до уваги місце проживання позивача та місцезнаходження відповідача, суд дійшов висновку, що за правилами інстанційної та територіальної підсудностей цей адміністративний позов підлягає розгляду Київським окружним адміністративним судом.
4. Отже, зважаючи на зміст позовних вимог та склад сторін Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність передачі матеріалів адміністративного позову за належністю до Київського окружного адміністративного суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
5. Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач подав до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати це судове рішення й задовольнити позов.
6. На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі № 855/3/26 є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена, як стверджує скаржник, неповноважним складом суду, визначеним унаслідок несанкціонованого втручання в роботу ЄСІТС. Крім того, на його думку, під час її постановлення було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема правил інстанційної, предметної й територіальної підсудностей.
7. Позивач також уважав, що цей спір не підсудний Київському окружному адміністративному суду, оскільки відповідач за своїм місцезнаходженням, на його переконання, не належить до територіальної юрисдикції цього суду.
8. Ухвалою від 30 квітня 2026 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду призначив справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги
9. Відповідно до пункту 8 статті 129 Конституції України та пункту 6 частини третьої статті 2 КАС України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. 
10. Згідно з змістом частини другої статті 23 КАС України Верховний Суд у випадках, визначених цим Кодексом, переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційного адміністративного суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.
11. Відповідно до частини першої статті 22 КАС України адміністративні справи як суди першої інстанції розглядають місцеві адміністративні суди, крім випадків, прямо визначених частинами другою-четвертою цієї статті. 
12. Отже, розгляд адміністративної справи апеляційним адміністративним судом як судом першої інстанції має винятковий характер і допускається лише щодо категорій спорів, прямо віднесених законом до його підсудності.
13. Із матеріалів позову вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду як суду першої інстанції з позовом до Печерського районного суду міста Києва про визнання протиправним і скасування протоколу автоматизованого визначення слідчого судді, зобов`язання вчинити дії та здійснити повторний автоматизований розподіл відповідної справи.
14. У відповідності до вимог частини другої і третьої статті 22 КАС України та з огляду на зміст позовних вимог та склад сторін цей спір не належить до підсудності апеляційного адміністративного суду як суду першої інстанції. Тому позов не підсудний Шостому апеляційному адміністративному суду як суду першої інстанції.
15. Оскільки цей спір не віднесено законом до підсудності місцевого загального суду як адміністративного суду або Вищого антикорупційного суду, він підлягає розгляду місцевим адміністративним судом за правилами загальної інстанційної підсудності. 
16. Згідно зі змістом статей 25 і 26 КАС України визначення належного суду в такому разі здійснюється за правилами територіальної підсудності. Водночас нормативне визначення конкретного суду, уповноваженого розглядати адміністративні справи, територіальна юрисдикція яких поширюється на місто Київ, на час постановлення оскаржуваної ухвали зумовлюється також спеціальним регулюванням, запровадженим Законом України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», яким Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, а Київський міський окружний адміністративний суд утворено.
17. Після внесення змін Законом України від 16 липня 2024 року № 3863-IX пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX прямо встановлює, що до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. 
18. Отже, саме ця норма є безпосередньою законодавчою підставою для визначення Київського окружного адміністративного суду належним судом для подальшого розгляду такої справи у перехідний період.
19. За таких обставин висновок Шостого апеляційного адміністративного суду про передачу позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду відповідає як загальним правилам територіальної підсудності, встановленим КАС України, так і спеціальному припису пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX у редакції Закону № 3863-IX.
20. Такий висновок узгоджується з вимогами пункту 4 частини першої статті 171 КАС України, за яким суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить її розглядати за правилами адміністративного судочинства та чи подано позовну заяву з додержанням правил підсудності, а також із положеннями пункту 2 частини першої статті 29 цього Кодексу, які передбачають передачу адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду.
21. Ураховуючи обставини цієї справи, визначальним для перевірки законності оскаржуваної ухвали є те, чи правильно суд першої інстанції встановив відсутність підсудності цього спору Шостому апеляційному адміністративному суду як суду першої інстанції та чи правильно визначив суд, уповноважений на подальше вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду. Самі лише окремі неточності у словесному описі процесуального механізму передачі матеріалів позову не можуть бути самостійною підставою для скасування ухвали, якщо по суті суд правильно визначив належний суд, до компетенції якого віднесено розгляд відповідної справи, і тим самим забезпечив дотримання вимоги про розгляд справи судом, встановленим законом.
22. Суд звертає увагу, що оскаржуваною ухвалою вирішено виключно питання належного суду для розгляду поданого позову.
23. Оцінивши доводи апеляційної скарги в межах, необхідних для перевірки законності оскаржуваної ухвали, Суд дійшов висновку, що вони не спростовують правильності висновку Шостого апеляційного адміністративного суду про необхідність передачі цієї справи до Київського окружного адміністративного суду. Доводи позивача про постановлення оскаржуваної ухвали неповноважним складом суду також є необґрунтованими, оскільки мають декларативний характер і не підтверджені належними та допустимими доказами порушення порядку автоматизованого визначення складу суду чи несанкціонованого втручання в роботу відповідної системи. Саме лише посилання на такі обставини без їх належного підтвердження не свідчить про розгляд справи неповноважним складом суду.
24. Верховний Суд вже викладав аналогічну правову позицію у постановах від 31 січня 2025 року у справі № 855/8/23 та від 29 квітня 2026 року у справі № 855/4/26.
25. Згідно з приписами статті 316 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 292, 294, 308, 312, 315-316 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі № 855/3/26 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний
Судді Ж. М. Мельник-Томенко
О. Р. Радишевська