П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/16767/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович 
Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б. 
01 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Матохнюка Д.Б. 
суддів: Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ГУ ПФУ у Київській області) в якому просила: 
-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 23.08.2024 №104550004238;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивачу, як пенсіонеру, який після призначення пенсії продовжував працювати, із застосуванням заробітної плати та страхового стажу за 24 місяці після призначення пенсії, починаючи із 16.08.2024 з дати, коли у позивача набуто право на перерахунок пенсії та сплати страхових внесків за 24 місяці після призначення пенсі;
- скасувати масовий перерахунок пенсії, проведений ГУ ПФУ у Київській області відносно ОСОБА_1 , так як станом на 01.04.2024 була відсутня сплата страхових внесків за 24 місяці.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано масовий перерахунок пенсії ОСОБА_1 , проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області станом на 01.04.2024.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.08.2024 № 104550004238.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.09.2024 перерахунок ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 25.12.2021 ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.09.2021 по сьогоднішній час працює прибиральницею службових приміщень в ТОВ "БМШК, Печерськ".
Згідно наказу "БМШК, Печерськ" № 2/1-П з 31.03.2022 по 30.06.2022 з ОСОБА_1 було призупинено дію трудового договору без збереження заробітної плати у зв`язку із введенням воєнного стану на всій території України.
Так. 16.08.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За принципом екстериторіальності відповідна заява була розглянута Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та за наслідками такого розгляду прийнято рішенням від 23.08.2024 № 104550004238, яким заявнику відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з ти, що після попереднього масового перерахунку, проведеного 01.04.2024 ОСОБА_1 має менше як 24 місяці страхового стажу, а також не пройшло 2 роки після попереднього перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Страховий стаж заявника становить 34 роки 08 місяців 19 днів.
Відповідно до даних індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач після призначення пенсії продовжує працювати.
Не погоджуючись з таким рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області, позивач звернулася до суду з даним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог частково.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (Закон № 1058-IV).
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 01 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим-третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Так, із матеріалів справи встановлено, що попередній перерахунок пенсії позивача було проведено ГУ ПФУ у Київській області автоматично з 01.04.2024 із врахуванням стажу з 28.02.2022 по 29.02.2024 за наявними в системі персоніфікованого обліку даними, відповідно до яких з 01.04.2024 по 01.07.2024 (включно) у позивача відсутня сплата страхових внесків за 4 місяці, в межах обрахованих 24 місяців.
При цьому, відсутність сплати страхових внесків в період з 01.04.2024 по 01.07.2024 зумовлена перебуванням у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджується наказом "БМШК, Печерськ" № 2/1-П відповідно до якого, з 31.03.2022 по 30.06.2022 з ОСОБА_1 було призупинено дію трудового договору без збереження заробітної плати у зв`язку із введенням воєнного стану на всій території України.
Таким чином, відповідно до вказаного наказу позивач у період з 31.03.2022 по 30.06.2022 не працювала, заробітна плата не нараховувалась, відтак страхові внески роботодавцем не сплачувалися, при цьому в системі персоніфікованого обліку відсутня сплата ЄСВ ще й за липень 2024 року.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Отже, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Таким чином, для того щоб "йшов" страховий стаж, роботодавець повинен сплачувати за працівника страхові внески та своєчасно звітувати про це.
Водночас законодавством передбачені окремі випадки, коли відповідні внески роботодавці, у тому числі фізичні особи-підприємці, можуть не сплачувати. Це стосується, зокрема, періодів:
-перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати;
- призупинення дії трудового договору;
- проходження військової служби мобілізованими працівниками.
Отже, саме по собі перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати не гарантує працівникам збереження на цей час страхового стажу. За працівниками зберігається лише їх робоче місце.
Таким чином, якщо працівник повний місяць перебував у відпустці без збереження заробітної плати, йому не зараховується страховий стаж, в т. ч. для пенсії, оскільки у такому випадку не сплачуються страхові внески.
Відповідно до ст. 13 Закону № 2136 " Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15 березня 2022 року, призупинення дії трудового договору - це тимчасове звільнення роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою і тимчасове звільнення працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором.
Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.
Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.
Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.
Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.
Протягом періоду дії воєнного стану роботодавець на прохання працівника може надавати йому відпустку без збереження заробітної плати без обмеження строку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про відпустки".
Таким чином, оскільки під час призупинення трудового договору та перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати виплата заробітної плати роботодавцем не здійснюється, то відсутня база нарахування єдиного внеску, тому відповідно єдиний внесок підприємством не сплачується.
Отже, відсутність сплати страхових внесків породжує відсутність підстав зарахування періодів страхового стажу.
Якщо за працівника не сплачено ЄСВ (зокрема, через порушення з боку роботодавця), період роботи не включається до страхового стажу, а отже - не враховується при перерахунку пенсії.
Крім того, відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Враховуючи те, що станом 01.04.2024, тобто на момент проведення масового перерахунку пенсії позивач мала менш як 24 місяці страхового стажу, то відповідно права на проведений автоматичний масовий перерахунку пенсії вона не набула.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що масовий автоматичний перерехунок пенсії працюючого пенсіонера ОСОБА_1 , було проведено 01.04.2024 ГУ ПФУ у Київській області без наявних на те правових підстав, а тому такий підлягає скасуванню.
Враховуючи те, що позивач як працюючий пенсіонер (підтверджується наявними в системі персоніфікованого обліку даними) набув права на перерахунок пенсії в серпні 2024 року, а тому звернувшись 16.08.2024 до ГУ ПФУ в Київській області із відповідною заявою, пенсійний орган повинен був провести індивідуально-масовий перерахунок пенсії у зв`язку із набуттям ОСОБА_1 24 місяців страхового стажу.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 23.08.2024 № 104550004238 про відмову у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, а також наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 01.09.2024 перерахунок пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.