Справа № 694/712/26 
2-а/694/14/26
Рішення
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2026 року          м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Нікітішиної С.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом під час мобілізації,

встановив:
ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 та просить застосувати до нього тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 справу передано за підсудністю до Звенигородського районного суду Черкаської області.
В обґрунтування позову зазначається, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – ЄДРПВР) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 03.12.2025 і по цей час рахується порушником правил військового обліку через не проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, передбаченого пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (далі – Закон), а саме: громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (окрім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. У разі невиконання під час мобілізації громадянином зазначеного обов`язку, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Так, до органів Національної поліції було скеровано електронне звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.12.2025 №Е4033392 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтями 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до обласного, районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для складання протоколів про адміністративні правопорушення відповідно до статті 259 КУпАП з проханням доставити до ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такого, що порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією.
Виходячи з відомостей ЄДРПВР, ОСОБА_1 проходив медичний огляд військово-лікарською комісією 27.04.2018, за результатами якого визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у військовий час. Разом з тим, статус «обмежено придатний» скасовано відповідно до Закону України №3621-ІХ від 21.03.2024, набув чинності 04.05.2024.
Листом від 13.01.2026 №5916-2026 Звенигородський РВП ГУ НП в Черкаській області надав відповідь, що неможливо здійснити адміністративне затримання та доставлення ОСОБА_1 , виходячи з чого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підготовлено на направлено останньому вимогу про виконання обов`язку військовозобов`язаного, резервіста №5 від 20.01.2026 рекомендованим поштовим відправленням №2020206502868 на адресу: АДРЕСА_1 .
Вимога повернулася 24.01.2026 з відміткою пошти про відсутність адресата за вказаною адресою. 
Посилаючись на положення частини четвертої статті 27 Закону, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. 
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.04.2026 після усунення позивачем недоліків адміністративного позову, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами письмового провадження, копії якої направлені сторонам, відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву. Роз`яснено, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Від відповідача ОСОБА_1 відзиву на адміністративний позов не надходило, як і інших заяв або клопотань. 
Клопотань від учасників про розгляд справи з проведенням судового засідання не надходило.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до рапорту начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_2 від 30.01.2026 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вимогою про виконання обов`язку військовозобов`язаним до ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 30.01.2026 не з`явився.
З листа начальника Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаської області від 13.01.2026 вбачається, що надання письмової відповіді про можливість здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не вбачається можливим, у разі встановлення місця знаходження ОСОБА_1 буде вирішено питання щодо його доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого притягнення до адміністративної відповідальності. 
Виходячи з копії вимоги про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом №5 (а.с.5), ІНФОРМАЦІЯ_5 викликав ОСОБА_1 на 09:00 год 30 січня 2026 року. 
З копії конверту вбачається, що вимога ОСОБА_1 направлялася за адресою: АДРЕСА_1 , проте повернута відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Судом в порядку підготовки справи до розгляду отримано відомості з реєстру територіальної громади про місце проживання особи станом на 27.03.2026, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 09.09.2019 і по цей час за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відтак, адреса реєстрації відповідача є належно підтвердженою.
Будь-яких інших документальних доказів матеріали справи не містять.
Виходячи із встановлених обставин та дослідженням наявних у справі матеріалів, суд дійшов таких висновків.
Згідно з приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до абз.1 ч. 1, ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі отримання письмової відповіді про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки його керівник протягом п`яти днів з дня отримання такої відповіді надсилає такому громадянину в паперовій формі засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, місця проживання чи перебування вимогу про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом, форма та зміст вимоги визначаються Міністерством оборони України.
Згідно із ч. 4 ст. 27 вказаного Закону, у разі якщо громадянин добровільно протягом 10 календарних днів з дня вручення вимоги не виконав зазначеного у ній обов`язку (обов`язків), територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертається до суду в порядку, встановленому законом, з приводу тимчасового обмеження такого громадянина у праві керування транспортним засобом під час мобілізації - на строк до виконання або відкликання такої вимоги.
Відповідно до ч.3 ст.27 цього Закону, днем вручення вимоги є: 1) день вручення вимоги під розписку засобами поштового зв`язку; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати вимогу чи відмітки про неможливість вручення вимоги особі з інших причин за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати вимогу чи відмітки про неможливість вручення вимоги особі з інших причин за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси.
Порядок тимчасового обмеження громадян у праві керування транспортним засобом під час мобілізації встановлений ст.283-2 КАС України, згідно з положеннями частин першої, другої якої у разі невиконання громадянином України у строки, встановлені Законом, вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертається до суду із позовною заявою про застосування судом тимчасового обмеження такої особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації. Позов подається до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня виникнення підстав, що дають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки право на пред`явлення позовних вимог відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ч.8 ст.283-2 КАС України, суд відмовляє у задоволенні заявлених позивачем вимог у разі, якщо позивач не доведе існування обставин та вжиття заходів, передбачених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: 1) невиконання особою під час мобілізації обов`язків, передбачених частиною третьою статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 2) неможливість здійснити адміністративне затримання та доставити таку особу до територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами та підрозділами, що входять до системи поліції; 3) вручення такій особі вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом відповідно; 4) невиконання такою особою зазначеного у вимозі обов`язку (обов`язків).
Як зазначає позивач, ОСОБА_1  востаннє проходив медичний огляд військово-лікарською комісією 27.04.2018, за результатами якої визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у військовий час. 
Водночас, до матеріалів справи не надано доказів притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за статтею 210-1 КУпАП (відповідної постанови суб`єкта владних повноважень, зокрема органу ТЦК і СП, що набрала законної сили). 
Між тим, відповідно до норм КУпАП належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення є саме постанова про притягнення її до відповідальності. Відсутність належних доказів цього факту відповідно до п.1 ч.8 ст. 283-2 КАС України є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову. Саме по собі звернення позивача до органів поліції про доставлення особи не є належним доказом факту вчинення нею адміністративного правопорушення та притягнення її до адміністративної відповідальності.
Отже, оскільки у справі відсутні належні докази дотримання позивачем встановленої процедури застосування заходів впливу (відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності за ст. 210-1 КУпАП), суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не доведено наявності передбачених пунктом 1 частини восьмої статті 283-2 КАС України обставин, з якими закон пов`язує можливість тимчасового обмеження прав громадянина на керування транспортним засобом під час мобілізації, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову суб`єкта владних повноважень, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню. Доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано, тому питання про їх розподіл не вирішується.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 22, 139, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 283-2 КАС України, суд
вирішив:
У задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про застосування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом під час мобілізації - відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач:  ІНФОРМАЦІЯ_2  ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , іпн НОМЕР_2 .   
Повний текст рішення складено 07.05.2026.

Суддя           О.Ю. Смовж