ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/3301/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К., 
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А»
на рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 (суддя Мужичук Ю. Ю.) 
і постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 (головуючий суддя Шутенко І. А., судді Гребенюк Н. В., Слободін М. М.) 
у справі № 922/3301/25
за позовом Харківської обласної ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А»
про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,
(у судовому засіданні взяли участь: представник позивача - Фелько Н. А., представник відповідача - Доценко Н. В.)
ВСТУП
1. Перед Верховним Судом у цій справі в оскаржуваній частині постало питання наявності / відсутності підстав звільнення відповідача як орендаря комунального майна, розташованого у м. Харкові, від сплати орендних платежів на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 512 від 07.05.2025) в період з 01.03.2022 по 03.10.2023, а також можливості звільнення його від сплати таких платежів на підставі частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України внаслідок неможливості використання орендованого майна через обставини, за які відповідач не відповідає.
2. За результатом розгляду касаційної скарги відповідача Верховний Суд погоджується з висновками місцевого господарського суду та апеляційного господарського суду щодо відсутності підстав для звільнення відповідача у даному випадку від сплати орендних платежів в спірний період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 та неможливості застосування норм постанови Кабінету Міністрів України № 512 від 07.05.2025, а також недоведеності обставин для можливості розповсюдження на спірні правовідносини приписів частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, про що детально викладено далі в цій постанові.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Узагальнений зміст позовних вимог та підстав заявленого позову
3. Харківська обласна рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А» (далі - відповідач, скаржник, ТОВ «Інвол А») про зобов`язання звільнити та повернути майно, стягнення заборгованості з орендної плати за договором.
4. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що договірні обов`язки щодо своєчасної та повної оплати за Договором оренди № 367 Н комунального майна від 04.03.2019 ТОВ «Інвол А» виконувало неналежним чином, внаслідок чого, починаючи з березня 2022 року, почала накопичуватися заборгованість перед обласним бюджетом, яка станом на 31.08.2025, згідно з сальдо розрахунків, склала 110 118,45 грн за період з 01.03.2022 по 03.10.2023, неустойки 419 529,79 грн за період з 04.10.2023 по 31.08.2025.
Узагальнений зміст і обґрунтування судових рішень, ухвалених у цій справі
5. Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 позов задоволено повністю. Зобов`язано ТОВ «Інвол А» звільнити частину покрівлі площею 40,0 м кв. будівлі літ. «А-2», розташованої по вул. Сумській, 37 у м. Харків, що знаходиться на балансі Комунального закладу «Харківський обласний палац дитячої та юнацької творчості», та зобов`язано повернути зазначене майно Харківській обласній раді за актом приймання-передачі. Стягнуто з ТОВ «Інвол А» на користь Харківської обласної ради заборгованість з орендної плати за договором оренди комунального майна від 04 березня 2019 року № 367 Н на загальну суму 529648,24 грн, з яких: - 110 118,45 грн суми заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2022 по 03.10.2023 та неустойки за період з 04.10.2023 по 31.08.2025 на суму 419 529,79 грн.
6. Ухвалюючи це рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не був звільнений в силу закону від сплати орендних платежів за договором оренди № 367 Н комунального майна за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року, доказів наявності обставин неможливості використання майна у спірний період через обставини, за які ТОВ «Інвол А» не відповідало, матеріали справи не містять.
7. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27 січня 2026 року рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 скасовано в частині стягнення з ТОВ «Інвол А» на користь Харківської обласної ради 209764,89 грн неустойки. Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вимог про стягнення неустойки в розмірі 209764,89 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 залишено без змін. Викладено пункт 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «стягнути з ТОВ «Інвол А» на користь Харківської обласної ради заборгованість з орендної плати за договором оренди комунального майна від 4 березня 2019 року № 367 Н на загальну суму 319883,34 грн, з яких: - 110118,45 грн суми заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2022 по 03.10.2023 та неустойки за період з 04.10.2023 по 31.08.2025 на суму 209764,89 грн».
8. Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Інвол А» не було звільнене на підставі постанови КМУ № 634 від 27.05.2022 (в редакції постанови № 512 від 07.05.2024) від сплати орендних платежів за договором оренди № 367 Н комунального майна за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року, суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що станом на момент ухвалення оскаржуваного апелянтом рішення, ТОВ «Інвол А» не надало суду доказів, які б свідчили про неможливість користування об`єктом оренди. Також матеріали справи станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення не містять доказів звернення ТОВ «Інвол А» до орендодавця з повідомленням про неможливість користування об`єктом оренди.
9. Надаючи оцінку рішенню місцевого господарського суду в частині стягнення неустойки за період з 04.10.2023 по 31.08.2025 на суму 419529,79 грн, апеляційний господарський суд виснував, що єдиною провиною відповідача є те, що він не передав в установленому порядку після припинення договору оренди об`єкт оренди за актом приймання передачі. Тому апеляційний господарський суд вважав не справедливим та не розумним нарахування неустойки у розмірі 419 529,79 грн та дійшов висновку про зменшення розміру заявленої неустойки на 50%.
Касаційна скарга
10. ТОВ «Інвол А» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 в частині задоволення позовних вимог, справу передати на новий розгляд.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11. Узагальнені доводи касаційної скарги
12. У поданій касаційній скарзі скаржник як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 1, 3 і 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
13. В касаційній скарзі скаржник зазначає, що доводи позивача про необхідність нарахування орендної плати ґрунтуються на помилковому (несистемному) тлумаченні нормативних актів, що регулюють вказані правовідносини, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом № 309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
14. Скаржник зазначає, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій наказом № 309 від 22.12.2022, Харківська міська територіальна громада перебувала у переліку територій активних бойових дій з 24.02.2022 по 15.09.2024. Отже, зважаючи на положення підпункту 1-1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 № 512), орендарів державного та комунального майна, що розташоване на території Харківської міської територіальної громади, звільнено від нарахування орендної плати на період з 01.02.2022 (перше число місяця, з якого Харківська міська територіальна громада перебувала в статусі території активних бойових дій) по 01.01.2023 (по перше число, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території). Перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану визначений в самому підпункті 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022. 
15. Також скаржник в касаційній скарзі зазначає, що здійснював господарську діяльність у спірних правовідносинах в період дії форс-мажорних обставин; форс-мажорні обставини мали непереборний характер для нього при виконанні конкретних зобов`язань за Договором. Однак, суди першої та апеляційної інстанції, залишивши поза увагою правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 («суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини»), не надали оцінку обставинам, що відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
16. Скаржник зазначає, що не отримував сертифікату Торгово-промислової палати України, однак, на його думку, загальний офіційний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщений на сайті ТПП України, може бути підтвердженням форс-мажорних обставин внаслідок введення воєнного стану на території України та може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів, без необхідності окремого звернення суб`єкта господарювання до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням сертифіката про такі обставини, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.
Позиція інших учасників справи
17. У межах встановленого Верховним Судом строку Харківська обласна рада подала відзив на касаційну скаргу ТОВ «Інвол А», у якому заперечила проти її задоволення та просила ухвалені у цій справі рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 - залишити без змін.
18. Свою позицію позивач з посиланням на судову практику Верховного Суду обґрунтовує, зокрема, тим, що відсутні підстави для звільнення скаржника від орендної плати у зв`язку з форс мажорними обставинами. Вважає, що оскаржувані рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, відповідають завданням господарського судочинства та усталеній практиці Верховного Суду.
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
19. Як з`ясували суди попередніх інстанцій, 04.03.2019 між ТОВ «Інвол А» (далі - орендар) та Харківською обласною радою (далі - орендодавець) укладений договір оренди № 367 Н комунального майна, а саме, частини покрівлі площею 40,0 м кв. будівлі літ. «А-2», розташованої по вул. Сумській, 37 у м. Харків (далі - Майно), що знаходиться на балансі Комунального закладу «Харківський обласний палац дитячої та юнацької творчості» (далі - Балансоутримувач). Цільове призначення Майна - для розміщення зовнішньої реклами.
20. Господарський суд міста Києва 03.11.2022 ухвалив рішення у справі № 922/3354/21, яким задовольнив позов ТОВ «Інвол А» до обласної ради про внесення змін до кількох договорів, зокрема, до Договору № 367 Н. Визнав укладеним з дати набрання рішенням законної сили Договір про внесення змін № 1 до Договору оренди комунального майна № 367Н від 04.03.2019 (далі - Договір), рішення набрало законної сили 14.12.2022.
21. Відповідно до пункту 3.1. Розділу І Договору «Змінювані умови договору» орендодавець/Балансоутримувач - Харківська обласна рада (24283333; м. Харків, вул. Сумська, 64). 
22. Орендар - ТОВ «Інвол А» (42583345; Харківська область, Харківський район, смт Бабаї, вул. 1-го Травня, 122) (пункт 3.2. Умов).
23. Адреса електронної пошти Орендаря, на яку надсилаються офіційні повідомленням за цим договором - invol1@ukr.net (пункт 3.3. Умов).
24. Відповідно до пункту 4.1. Умов інформація про об`єкт оренди - нерухоме майно частина покрівлі площею 40,0 кв. м будівлі, літ. «А-2», за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 37, що знаходиться на балансі Комунального закладу "Харківський обласний палац дитячої та юнацької творчості".
25. Цільове призначення Майна - розміщення зовнішньої реклами на будівлях і спорудах (пункти 7, 7.1. Умов).
26. Місячна орендна плата, визначена на підставі Методики (далі - Методика) сума гривень без податку на додану вартість 5341,39 грн (п`ять тисяч триста сорок одна гривня 39 коп.) дата визначення ринкової вартості майна 03 квітня 2019 року, що є датою визначення орендної плати за базовий місяць оренди (пункт 9.1. Умов).
27. Співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору Балансоутримувачу 30% суми орендної плати, Обласному бюджету 70 % відсотків суми орендної плати (пункт 16 Умов).
28. Згідно з підпунктом 12.1. п. 12 Розділу І Договору «Незмінювані умови договору (далі - Умови)» строк його дії встановлювався у 5 років, з 04.03.2019 по 03.03.2024.
29. Відповідно до пункту 2.1. статті 2 Розділу ІІ Договору «Незмінювані умови договору» строкове платне користування Майном почалося в день підписання акту приймання-передачі Майна, з 04 березня 2019 року.
30. Відповідно до пункту 3.1. Договору орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
31. Згідно з пунктом 3.3. Договору орендар сплачує орендну плату до обласного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов щомісяця: до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди.
32. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Харківською обласною радою (в частині, належній обласному бюджету) та/або Орендодавцем/Балансоутримувачем (в частині, належній Балансоутримувачу). Харківська обласна рада і Балансоутримувач можуть за домовленістю звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за цим договором, за якими у Орендаря є заборгованість, в інтересах відповідної сторони цього договору. Сторона, в інтересах якої подається позов, може компенсувати іншій стороні судові і інші витрати, пов`язані з поданням позову (пункт 3.8. Договору).
33. Припинення договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності) (пункт 3.11 Договору).
34. Відповідно до пункту 4.1. Договору у разі припинення договору Орендар зобов`язаний:
звільнити протягом трьох робочих днів орендоване Майно від належних Орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого Майна в тому стані, в якому Майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо Орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт, - то разом із такими поліпшеннями/капітальним ремонтом;
сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення Майна з оренди, пеню (за наявності), сплатити Балансоутримувачу платежі за договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю, нараховану до дати, що передує даті повернення Майна з оренди;
відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря (і в межах сум, що перевищують суму страхового відшкодування, якщо воно поширюється на випадки погіршення стану або втрати орендованого Майна), або в разі демонтажу чи іншого вилучення невід`ємних поліпшень/капітального ремонту.
35. Пунктом 4.2. Договору встановлено, що протягом трьох робочих днів з моменту припинення цього договору Балансоутримувач зобов`язаний оглянути Майно і зафіксувати його поточний стан, а також стан розрахунків за цим договором і за договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю в акті повернення з оренди орендованого Майна.
Балансоутримувач складає акт повернення з оренди орендованого Майна у трьох оригінальних примірниках і надає підписані Балансоутримувачем примірники Орендарю.
Орендар зобов`язаний:
підписати три примірники акта повернення з оренди орендованого Майна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від Балансоутримувача і одночасно повернути Балансоутримувачу два примірники підписаних Орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди (у разі, коли доступ до об`єкта оренди забезпечується ключами);
звільнити Майно одночасно із поверненням підписаних Орендарем актів.
Не пізніше ніж на четвертий робочий день після припинення договору Балансоутримувач зобов`язаний надати Харківській обласній раді примірник підписаного акта повернення з оренди орендованого Майна або письмово повідомити про відмову Орендаря від підписання акта та/або створення перешкод Орендарем у доступі до орендованого Майна з метою його огляду, та/або про неповернення підписаних Орендарем примірників акта.
36. Відповідно до пункту 4.3. Договору майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання Балансоутримувачем та Орендарем акта повернення з оренди орендованого Майна.
37. Якщо Орендар не повертає Майно після отримання від Балансоутримувача примірників акта повернення з оренди орендованого Майна, Орендар сплачує до обласного бюджету неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування Майном після дати припинення цього договору (пункт 4.4 Договору).
38. Судами встановлено, що з березня 2022 року ТОВ «Інвол-А» перестав сплачувати орендні платежі, що мало наслідком утворення заборгованості.
39. 07.09.2023 Харківська обласна рада на звернення ТОВ «Інвол А» від 28.08.2023 № 28/08 (вх. № 5160/01-37 від 29.08.2023) надіслала Товариству відповідь з Актом (вих. № 01-37/2070). Із Акта звіряння розрахунків вбачається, що з березня 2022 року станом на 31.08.2023 загальна сума боргу склала 97976,44 грн. Зазначений лист був направлений відповідачу на адресу його електронної пошти Invol1@ukr.net. За даними поштового сервісу ukr.net лист відповідачу був доставлений/
40. Одночасно цей лист був направлений поштою цінним відправленням на юридичну адресу ТОВ «Інвол-А» - вул. Виноградна, буд. 33, смт Бабаї Харківського району Харківської області, 62403 (накладна 6102272686415) та на адресу знаходження Майна - вул. Сумська, 37, м. Харків 61002 (накладна 6102272686407), проте обидва відправлення були повернуті позивачу через закінчення строків зберігання, у зв`язку з неотриманням листа відповідачем.
41. Підпунктом 12.7.1. пункту 12.7. статті 12 Розділу ІІ Договору визначено, що якщо Орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяця, Договір може бути достроково припиненим на вимогу Орендодавця або Харківської обласної ради.
42. Згідно з пунктом 12.8. статті 12 Розділу ІІ Договору «про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи Орендодавця, передбачених пунктом 12.7 цього договору, Орендодавець або Балансоутримувач повідомляє Орендареві та іншій стороні договору листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати реєстрації листа (у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні Орендодавцем або Балансоутримувачем контролю за використанням Майна). Лист пересилається на адресу електронної пошти Орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження Орендаря, а також за адресою орендованого Майна.
Якщо протягом встановленого у приписі часу Орендар не усунув порушення, Орендодавець надсилає Орендарю лист, у якому повідомляє Орендареві про дострокове припинення договору на вимогу Орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення.
Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання Орендодавцем або Балансоутримувачем Орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Орендодавець надсилає Орендарю лист про дострокове припинення цього договору електронною поштою, а також поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження Орендаря, а також за адресою орендованого Майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу Орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні Орендодавця».
43. Харківська обласна рада 26.09.2023 направила на адресу електронної пошти ТОВ «Інвол-А» повідомлення про дострокове припинення Договору оренди комунального майна № 367 Н від 04.03.2019 (вих. №01-37/2223). Вказаний лист був доставлений ТОВ «Інвол-А», що підтверджується даними поштового сервісу ukr.net. Повідомлення також було направлено на юридичну адресу Товариства поштою цінним відправленням (накладна №6102271235339), а також на адресу контактної особи Наталії Деркач (накладна № 6102271235347). Обидва відправлення були повернуті Харківській обласній раді у зв`язку з неотриманням їх адресатами.
44. Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 4.1., пункту 4.3. статті 4 та статті 12 Розділу ІІ Договору у разі припинення Договору Орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване Майно і повернути його за актом повернення Майна (далі - Акт), а також сплатити орендну плату, пеню (за наявності) та відшкодувати витрати Балансоутримувача по утриманню Майна, нараховані до дати, що передує даті повернення Майна з оренди. Майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання Акта Балансоутримувачем та Орендарем.
45. 06.10.2023, на виконання наведених приписів Договору, Харківська обласна рада скерувала до Комунального закладку «Харківський обласний палац дитячої та юнацької творчості» лист про повернення майна та складання акта повернення з оренди орендованого майна (вих. № 01-37/2327), яким повідомила Балансоутримувача про розірвання Договору та запропонувала здійснити дії, передбачені пунктом 4.2. Договору.
46. 05.12.2023 листом від № 352/01-20 Балансоутримувач повідомив обласну раду про те, що акти повернення з оренди нерухомого майна, які були направлені за юридичною адресою ТОВ «Інвол-А», 4 грудня 2023 року повернулися без виконання.
47. Листом від 11.10.2024 № 01-20/290 Балансоутримувач надіслав обласній раді копії поштового конверта, довідок про повернення рекомендованого листа, а також копії актів повернення, які були раніше направлені ТОВ «Інвол-А».
48. Згідно з абзацом третім пункту 12.8 Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання Орендодавцем або Балансоутримувачем Орендарю листа про дострокове припинення цього договору.
49. Наведені обставини, а саме несплата ТОВ «Інвол А» заборгованості з орендної плати та не повернення в установленому порядку об`єкту оренди після направлення повідомлення про припинення договору стали підставою для звернення Харківської обласної ради до суду з позовом у даній справі.
50. Так, позивачем нарахована та заявлена до стягнення:
- заборгованість з орендної плати в сумі 110118,45 грн за період з 01.03.2022 по 03.10.2023 (до припинення договору оренди);
- після припинення договору оренди неустойка за період з 04.10.2023 по 31.08.2025 в розмірі 419529,79 грн на підставі частини другої статті 785 ЦК України.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
51. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
52. Дослідивши в межах вимог касаційної скарги ТОВ «Інвол А» наведені в ній доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та перевіривши з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що подана у цій справі касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України
53. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
54. Зміст наведеної норми свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
55. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
56. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, окрім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
57. У такому випадку з`ясуванню підлягає як відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, так і наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
58. Верховний суд вбачає, що у даному випадку наведені у касаційній скарзі ТОВ «Інвол А» доводи на обґрунтування передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження вищевикладеному не відповідають.
59. У касаційній скарзі ТОВ «Інвол А» хоч і зазначає про відсутність висновку Верховного Суду, проте не вказує, які саме норми матеріального та/або процесуального права необхідно застосувати для формування висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; не зазначає який саме висновок має бути сформований Верховним Судом з урахуванням зазначених ним норм матеріального та/або процесуального права за результатами розгляду касаційної скарги.
60. ТОВ «Інвол А» у поданій у цій справі касаційній скарзі з посиланням на помилкове тлумачення позивачем нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини зазначає, що у спірний період його було звільнено від сплати орендної плати за договором на підставі підпункту 1-1 пункту 1 постанови КМУ № 634 у редакції постанови від 07.05.2024 № 512.
61. Однак, Верховний Суд такі аргументи відповідача відхиляє з огляду на таке.
62. Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач заявив до стягнення заборгованість зі сплати орендної плати за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року; місцем розташування орендованого відповідачем за договором комунального майна є місто Харків.
63. Так, згідно з підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №634 (у редакції, чинній у період нарахування орендної плати) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 року, за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану, зокрема у Харківській області в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м.Змієва). 
64. Отже, відповідно до наведених положень місто Харків не входить до переліку адміністративно-територіальних одиниць, в яких орендарі звільняються від сплати орендної плати за користування комунальним майном.
65. Безпідставними є також посилання відповідача на постанову КМУ від 07.05.2024 № 512 (набрала чинності 08.05.2024), якою пункт 1 постанови КМУ № 634 від 27.05.2022 доповнено підпунктом 1-1 такого змісту: орендарям державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, не нараховується орендна плата за період з 1 числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку бойових дій або тимчасової окупації, по 1 число місяця, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації, що визначаються відповідно до зазначеного переліку.
66. Пунктом 2 наведеної постанови установлено, що нарахування орендної плати орендарям, визначеним підпунктом 1-1 пункту 1 постанови КМУ № 634, здійснюється з урахуванням змін, затверджених цією постановою, починаючи з 1 січня 2024 року.
67. Оскільки предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення заборгованості з орендної плати за період до 01.01.2024, то зміни до постанови КМУ № 634, внесені постановою № 512, не розповсюджуються на спірні правовідносини.
68. Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 25.02.2026 у справі № 922/1740/25, яка підлягає урахуванню у розгляді цього спору у силу положень частини четвертої статті 300 ГПК України.
69. Відтак, позивач не довів неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, більш того, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що зроблені судами попередніх інстанцій висновки про застосування норм права концептуально узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2026 у справі № 922/1740/25.
70. З огляду на наведене Верховний Суд вважає, що зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження.
Щодо доводів скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, та як наслідок ненадання належної правової кваліфікації обставинам, що він звільнений від плати орендної плати відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України через здійснення господарської діяльності в період дії форс-мажорних обставин, підтверджених листом Торгово-промислової палати від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (зокрема, пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України і пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з підстав пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України)
71. Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій надано належне обґрунтування своєї позиції про відсутність підстав для звільнення ТОВ «Інвол А» від сплати орендної плати відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України. 
72. Як встановлено судами попередніх інстанцій, які досліджували та оцінювали доводи скаржника через призму предмету, підстав позову та кола доказування, ТОВ «Інвол А» не доведено неможливості використання об`єкта оренди в спірний період.
73. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за усталеними висновками Верховного Суду форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.
74. Той факт, що ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань (постанови від 14.03.2023 у справі № 923/878/21, від 07.06.2023 у справі № 912/750/22, від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22, від 29.06.2023 у справі № 922/999/22, від 12.10.2023 у справі № 908/1620/22, від 04.09.2024 у справі № 910/5550/23).
75. У постанові від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 Верховний Суд зазначив, що ТПП України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили); вказаний лист ТПП України адресований необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні; лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без винятку суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
76. Позивач не позбавлений можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, саме за спірним зобов`язанням (постанови КГС ВС від 07.06.2023 у справі № 912/750/22; від 07.06.2023 у справі № 906/540/22; від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22, від 29.06.2023 у справі № 922/999/22; від 02.08.2023 у справі № 916/1788/22; від 13.09.2023 у справі № 910/7679/22).
77. Отже, сама по собі наявність форс-мажорних обставин, зокрема ведення воєнного стану на території України, не є безумовною підставою ні для припинення зобов`язань, ні для звільнення від їх виконання. Судом має бути з`ясовано й перевірено причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і неналежним виконанням зобов`язання у конкретному випадку.
78. Враховуючи наведене в пунктах 72-76 цієї постанови, саме ТОВ «Інвол А» мало доводити наявність для нього форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах.
79. При цьому Суд враховує та зазначає, що означені позивачем доводи, які наведені у пункті 14 цієї постанови, взагалі не були предметом дослідження у судах першої та апеляційної інстанції.
80. Таким чином, посилання скаржника на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 є безпідставними, оскільки під час касаційного провадження не встановлено обставин, які б свідчили про те, що судами попередніх інстанцій ухвалено судові рішення із неправильною правовою кваліфікацією спірних правовідносин, чи застосовано для прийняття рішень норми матеріального і процесуального права, які не підлягали застосуванню.
81. Фактично доводи касаційної скарги в цій частині спрямовані виключно на переоцінку доказів та обставин справи задля ухвалення іншого судового рішення по суті спору, тобто рішення про відмову у задоволенні позову. 
82. Проте Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).
83. Отже, у цій частині доводи касаційної скарги ТОВ «Інвол А» також не знайшли свого підтвердження.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України з підстав пункту 3 частини третьої статті 310 цього Кодексу
84. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
85. Як унормовано у частині третій статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення судом норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України).
86. Зі змісту та мотивів касаційної скарги вбачається, що скаржником не наведено обставин стосовно того, яке саме його клопотання було необґрунтовано відхиллено судами попередніх інстанцій, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
87. Суд зауважує, що лише цитування положень пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень.
88. Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені судом попередньої інстанції, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що підстави касаційного оскарження не отримали підтвердження після відкриття касаційного провадження, отже скарга ТОВ «Інвол А» є необґрунтованою, а тому оскаржувані рішення слід залишити без змін.
89. Доводи поданого Харківською обласною радою відзиву на касаційну скаргу позивача ураховуються Верховним Судом у тій мірі, що відповідає викладеному у цій постанові. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
90. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
91. Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення ? без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
92. У цій справі скаржник не довів неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування ухвалених ними судових рішень, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишенню без змін.
Розподіл судових витрат
93. Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає судові рішення, що оскаржувались, без змін, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А» залишити без задоволення.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 і рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 в оскаржених частинах у справі № 922/3301/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил