П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/27713/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна 
Суддя-доповідач - Савицька Н.В. 
08 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Савицької Н.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Томчука А.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростишівського відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростишівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, і просить суд:
- визнати протиправним рішення Коростишівського відділу УДМС в Житомирській області про відмову в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Коростишівський відділ УДМС в Житомирській області документувати паспортом громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Жовтневе Білопільського району Сумської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Жовтневе Білопільського району Сумської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження виконкомом Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області складено відповідний актовий запис за № 247, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 , виданим Жовтневою селищною радою 15.02.1965. У 2016 році на території Луганської області позивач втратив паспорт та посвідчення водія. Зазначає, що він неодноразово звертався до органів міграційної служби для оформлення паспорта громадянина України, проте в оформленні паспорта громадянина України відмовлено, оскільки дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану інформацію, а також не підтверджено належність до громадянства України. Позивач вважає, що відсутність у нього паспорта громадянина України суттєво обмежує його права, а відповідач протиправно відмовив в документуванні паспортом громадянина України. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що 23.02.2023 до Коростишівського відділу УДМС у Житомирській області, з питання оформлення паспорта громадянина України, вперше звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. селища Жовтневе Білопільського району Сумської області, надавши при цьому витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00019215332 від 13.12.2017. Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку Коростишівським відділом УДМС у Житомирській області сформовано заяву-анкету № 8741789 для внесення інформації до Реєстру.
Згідно з висновком Коростишівського відділу УДМС у Житомирській області від 25.04.2023 за результатами проведених перевірок особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, належність до громадянства України не підтверджено, відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 100 Порядку відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в оформленні паспорта громадянина України за заявою-анкетою № НОМЕР_2 .
У висновку вказано, що в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований посвідченням офіцера серії НОМЕР_3 , виданого 15.09.2022 військовою частиною НОМЕР_4 на основі військового квитка НОМЕР_5 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 26.06.2013 на ім`я ОСОБА_2 , однак у витягу, наданому для оформлення, зазначене прізвища ОСОБА_3 . Відповіді згідно запиту №1821-94/1821.1-23 від 24.02.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 та запиту №1821-101/1821.1-23, направленому Генеральному штабу Збройних Сил України, щодо підтвердження видачі військового квитка та офіцерського посвідчення не надійшли. Згідно запитів, надісланих до Г(УДМС) України в областях, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року та паспортом громадянина України зразка 1994 року не документувався, по реєстрації та зняттю з реєстрації не значиться. Крім того, будь-яка інформація з інших інформаційних систем відносно ОСОБА_1 відсутня. Проведеними перевірками не встановлено інформації стосовно ОСОБА_1 в частині постійного проживання на території Україні станом на 24 серпня 1991 року, проживання в Україні на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року), а також встановлення належності, оформлення набуття та прийняття до громадянства України відносно вказаної особи. Крім того, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, складеного 21.01.1992 року, вказане місце проживання м. Калінінград, російська федерація. Таким чином проведеною перевіркою особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, але його належність до громадянства України не підтверджено.
Судом також встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2024 у справі № 752/14778/24, що набрало законної сили 28.10.2024, встановлено факт постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Білопільського району Сумської області.
07.10.2025 до Коростишівського відділу УДМС у Житомирській області повторно звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До заяви надав свідоцтво про народження НОМЕР_6 , видане 15.02.1965 Жовтневою сільською радою Білопільського району Сумської області. Відповідачем сформовано заяву-анкету №12340201 для внесення інформації до Реєстру. Заявник повідомив про себе такі дані: дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце народження: с. Жовтневе Білопільського району Сумської області; стать: чоловіча; місце реєстрації: відсутнє; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пунктів 43, 44, 45 Порядку, пункту 97 Постанови КМУ №1120 від 28.10.2022 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України" Коростишівським відділом УДМС у Житомирській області проведено процедуру встановлення особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено процедуру впізнання його особи за участю його сестри ОСОБА_5 .
Висновком Коростишівського відділу УДМС у Житомирській області від 20.11.2025, за результатами проведення процедури встановлення особи відповідно до підпункту 3 пункту 100 Порядку, відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в оформленні паспорта громадянина України за заявою-анкетою №12340201.
Так, у вказаному висновку зазначено, що здійснено перевірки за обліками АРКЛП ЦП, СІАС УМП шляхом надсилання запитів до ГУ ДМС, УДМС в областях, ЦПМУ та СМУ ДМС, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, УДМС в Сумській області, Управління ЦНАП у м. Суми, Центрального відділу ДРАЦС УДР Східного МУМЮ м. Суми, Голосіївського районного суду м. Києва. Згідно направленої Управлінням ЦНАП у м. Суми копії Форми №18 ОСОБА_1 був прописаний з 21.09.1982 по 22.09.1989 в АДРЕСА_2 по паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_7 , виданого 10.06.1982 Ковпаківським РВВС м. Суми. Згідно відповіді УДМС у Сумській області встановлено, що відповідно до архівних обліків наявна інформація про видачу 10.06.1982 бланка паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_1 (копія журналу Ф-2), однак відсканована заява про видачу паспорта в ФМ “Заяви про видачу паспортів громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року” відсутня.
У ході перевірки повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та відповіді Центрального ВДРАЦС УДР Східного МУМЮ м. Суми встановлені розбіжності з наданим заявником свідоцтвом, а саме :
- номер актового запису в реєстрі - 12, а в свідоцтві - 247;
- відомості про видані свідоцтва в реєстрі - НОМЕР_8 , а в свідоцтві - НОМЕР_9 . Одночасно Центральним відділом проінформовано, що запис щодо видачі свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 15.02.1965 відсутній, що не підтверджує факт видачі свідоцтва.
Листом від 20.11.2026 №1821-694/1821.1-25 Коростишівський відділ УДМС у Житомирській області повідомив позивача про відмову в оформленні паспорта громадянина України, оскільки дані, отримані з баз Реєстру, картотек, не підтверджують надану інформацію, а саме: видачу наданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 15.02.1965.
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що основною перешкодою для отримання позивачем паспорту стала неможливість підтвердження належності до громадянства України через розбіжності в документах та реєстрах. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відмова Коростишівського відділу УДМС в Житомирській області в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 є обґрунтованою з огляду на вимоги чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі - Закон № 2235-III).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі - Закон № 2235-ІІІ) документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.
Статтею 6 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360 спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань громадянства є Державна міграційна служба, діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. Повноваження ДМС як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, визначено у статті 24 Закону.
Згідно зі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є:
1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;
4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3,- з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.
Відповідно до п.п. 1, 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ (далі - Положення №2503-ХІІ), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон або дипломатичний і службовий паспорти, посвідчення особи моряка і проїзний документ дитини. Ці документи виготовляються і оформляються відповідно до положень, що затверджуються Президентом України на підставі рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ІКАО, Дос. №9303).
За приписами абз. 1 п. 12, п. 13 Положення № 2503-ХІІ видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина. Для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35x45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
06.12.2012 набрав чинності Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI, який визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Підпунктами "а" та "б" пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України №5492-VІ встановлено, що документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Відповідно до частини другої статті 21 цього ж Закону оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).
За приписами п.п. 1-3 Порядку № 302 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.
Пунктом 35 Порядку № 302 передбачено, що заявник для оформлення паспорта подає:
1) свідоцтво про народження (за наявності) або витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (за наявності), або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;
2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).
У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України.
У випадках, коли у заявника з поважних причин (тривалий час не проживає з батьками, місце перебування батьків невідомо або вони померли, зв`язок з ними втрачено або вони позбавлені батьківських прав, про що зазначається у письмовому поясненні заявника) відсутня можливість подати документи, зазначені в абзаці першому цього підпункту, перевірка факту належності заявника до громадянства України здійснюється за обліками ДМС, інших державних та єдиних реєстрів, інформаційних баз, що перебувають у власності держави;
3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі строк дії якого закінчився (для особи, яка постійно проживає за кордоном або яка постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну, або для особи, яка набула громадянство України за кордоном);
3-1) заява про зняття з консульського обліку (для особи, яка досягла 14-річного віку, постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну) за встановленою формою (далі - заява про зняття з консульського обліку);
4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);
5) підпункт 5 пункту 35 виключено
6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);
7) документ, що посвідчує особу законного представника / уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника / уповноваженої особи;
8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;
9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):
про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;
про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;
про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;
про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНОКПП, або повідомлення про відмову від його прийняття, або дані про РНОКПП, внесені до паспорта або свідоцтва про народження. Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі в електронній формі, за умови наявності в територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта технічної можливості провести перевірку відповідності реєстраційних даних особи даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в електронній формі інформаційно-телекомунікаційними засобами з використанням технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до вимог законодавства з питань захисту інформації;
10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмову заяву в довільній формі, в якій зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про свідків, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи відповідно до абзацу третього пункту 43 цього Порядку. Працівником територіального органу / територіального підрозділу ДМС здійснюється перевірка відомостей та документів, поданих свідками за наявними обліками ДМС, іншими державними та єдиними реєстрами, іншими інформаційними базами, що перебувають у власності держави;
11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби).
Пунктами 38-44 Порядку 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.
Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.
Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).
До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.
Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України.
Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.
У разі відсутності прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, працівник територіального підрозділу ДМС протягом одного робочого дня з дня прийняття заяви-анкети до розгляду заповнює електронну форму запиту та надсилає його до відповідного органу, установи, організації, територіального підрозділу ДМС.
У разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.
Пунктом 82 Порядку №302 визначено, що за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України "Про громадянство України", працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС або його заступником, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.
Якщо за результатами проведення процедури встановлення особи її не було встановлено, приймається рішення про відмову в оформленні паспорта особі, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, із зазначенням підстав відмови.
Відповідно до пункту 100 Порядку №302 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, зокрема у разі якщо: 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави, органів місцевого самоврядування або підприємств, установ та організацій, не підтверджують надану заявником інформацію.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач звертався до Коростишівського відділу УДМС у Житомирській області з заявами від 23.02.2023, від 07.10.2025 про отримання паспорта громадянина України.
Згідно з висновком Коростишівського відділу УДМС у Житомирській області від 25.04.2023 та висновком Коростишівського відділу УДМС у Житомирській області від 20.11.2025 за результатами проведених перевірок особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, належність до громадянства України не підтверджено, відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 100 Порядку відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в оформленні паспорта громадянина України.
Під час розгляду заяв-анкет позивача для оформлення паспорта ідентифікація особи здійснювалась за обліками АРКЛП ЦП, СІАС УМП шляхом надсилання запитів до ГУ ДМС, УДМС в областях, ЦПМУ та СМУ ДМС, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, УДМС в Сумській області, Управління ЦНАП у м.Суми, Центрального відділу ДРАЦС УДР Східного МУМЮ м. Суми, Голосіївського районного суду м.Києва.
Так, судом встановлено, що заявником до територіального підрозділу ДМС було надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 НОМЕР_9 , виданого 15 лютого 1965 року, з якому містяться записи (рос.) " ОСОБА_6 родился ІНФОРМАЦІЯ_5 место рождения Жовтневое район Белопольский область Сумская, о чем в книге записей актов гражданского состояния о рождении 1965 года января месяца 19 числа произведена соответствующая запись за № 247. Дата выдачи 15 февраля 1965 г.".
У той же час, за інформацією, наявною у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вказана наступна інформація: графа "Відомості про актовий запис". Номер актового запису: 12 Дата складання: 15 лютого 1965 р. Графа "Відомості про видані свідоцтва": Серія та номер: НОМЕР_8 Дата видачі: 15 лютого 1965 р. Повторне: ні.
Тобто наявні розбіжності у наданій позивачем копії свідоцтва про народження та даними, які містяться в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо номеру свідоцтва та номеру актового запису.
Згідно відповіді Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 21.10.2025 №34245/40205-23-25/15.1 запис щодо видачі свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 15.02.1965 відсутній.
Отже, компетентні органи не підтвердили видачу свідоцтва, на яке посилається позивач.
З отриманої з ЦНАП у м. Суми копії форми № 18 вбачається, що ОСОБА_1 народився "Сумская область, Белопольский район, п. Октябрь", був прописаний з 21.09.1982 по 22.09.1989 в АДРЕСА_2 по паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_7 , виданого 10.06.1982 Ковпаківським РВВС м. Суми.
Відповідно до архівних обліків УДМС в Сумській області в книзі надходження-витрачання бланків паспортів Ковпаківського РВВС Сумського виконкому наявна інформація про видачу 10.06.1982 бланка паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_1 , в зв`язку з досягненням віку (карточка прописки).
Інформація з "Книга 30 прихода-расхода бланков паспортов Ковпаковского РОВД Сумского исполколма" містить інформацію про видачу 11.06.1982 року бланка паспорта серії НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_6 , примітка "16 років".
При цьому, дату народження особи, на ім`я якої видавався бланк паспорта, вказані записи не містять, що в свою чергу, в силу відсутності інших ідентифікуючих ознак, не дозволяє стверджувати, що запис стосується саме позивача, а не іншої особи.
Відтак, копії реєстраційно-облікових документів, отриманих територіальним підрозділом з Управління ЦНАП у м. Суми (карточка прописки) з відміткою про те, що " ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_7 выдан 10.06.1982" не є достовірним доказом, що підтверджує документування саме позивача паспортом громадянина колишнього СРСР.
Крім того, з наданих до суду копій військового квитка НОМЕР_11 , посвідчення офіцера НОМЕР_12 слідує, що вони видані на імя ОСОБА_2 .
У свою чергу, наявність рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року у справі №752/14778/24, яким встановлено факт постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Білопільського р-ну Сумської області, не є автоматичною підставою для отримання позивачем паспорта громадянина України, а є лише одним із документів, який подається під час звернення особи для встановлення належності до громадянства України у спосіб, передбачений законодавством.
За встановлених у даній справі обставин та наявних матеріалів у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність об`єктивних юридичних перешкод для оформлення паспорта громадянина України, які ґрунтуються на суттєвих розбіжностях у документах та реєстрах, що згідно положень пп.3 п.100 Порядку №302 є підставою для відмови територіального органу/територіального підрозділу ДМС особі в оформленні або видачі паспорта, якщо дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді судом апеляційної інстанції не приймається уваги надане позивачем рішення відповідача від 07.05.2026, яким позивачеві відмовлено у прийнятті заяви про встановлення приналежності до громадянства, оскільки вказане рішення прийняте після виникнення спірних правовідносин та не стосується предмета даного спору. При цьому колегія суддів зауважує, що у разі незгоди з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень позивач не позбавлений оскаржити його у судовому порядку, звернувшись до суду із відповідним позовом.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Савицька Н.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Томчук А.В.