Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
381/377/26
10.06.2026 року м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуюча - суддя: Воронкова І.Г.
секретар судового засідання: Джуська Л.О.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

встановив :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 23935 грн. 19 коп. за кредитними договорами та судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 05.10.2021 року був укладений договір про надання кредиту № 104070363 між ТОВ “Мілоан” та відповідачем на суму 2000,00 грн шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами.
02.12.2021 року між ТОВ “Київська Торгово-Інвестиційна Компанія” та відповідачем на підставі заявки на пролонгацію від 02.12.2021 року до договору позики 555159085316 був укладений договір позики № 555159085316001 на суму 3500,00 грн.
18.11.2021 року між ТОВ “Мілоан” та відповідачем був укладений кредитний договір № 3527851 на суму 4500,00 грн. шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами.
10.02.2022 року був підписаний договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ “Мілоан” передало право грошової вимоги за договором до ТОВ “Вердикт Капітал”.
10.01.2023 року був підписаний договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від ТОВ “Вердикт Капітал” до ТОВ “Коллект Центр”.
18.12.2023 року був підписаний договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 555159085316001 від 02.12.2021 року, перейшло від ТОВ “Київська Торгово-Інвестиційна Компанія” до ТОВ “Факторинг Партнерс”.
26.07.2024 року підписаний договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 3527851 від 18.11.2021 року перейшло від ТОВ “Мілоан” до ТОВ “Факторинг Партнерс”.
28.08.2025 року року був підписаний договір про відступлення прав вимог № 28-08/25 від ТОВ “Коллект Центр” до ТОВ “Факторинг Партнерс”.
Оскільки відповідач свої зобовязання не виконав і не погасив заборгованість за укладеними кредитними договорами, позивач змушений звертатися до суду з даним позовом.
09.03.2026 року ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 19.05.2026 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача разом з позовом надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, не заперечив проти винесення заочного рішення та просив справу розглядати за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації.
17.03.2026 року відповідач надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що він не може з`явитися до суду для розгляду справи, так як є діючим військовим та знаходиться в зоні бойових дій, надавши відповідні документи. Просив суд врахувати зазначену обставину під час розгляду справи. 
Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачем були укладені наступні кредитні договори:
1. 05.10.2021 року ТОВ “Мілоан” та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 104070363, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) (а.с. 47-49).
Згідно п. 1.2-1.4 договору сума кредиту становить 2000 грн., кредит надається строком на 15 днів з 05.10.2021 року, дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 20.10.2021.
Згідно п. 1.5.1, 1.5.2 договору комісія за надання кредиту: 580,00 грн., яка нараховується за ставкою 29% від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом - 600 грн.
Згідно п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
10.02.2022 року первісний кредитор та ТОВ “Вердикт Капітал” уклали договір факторингу № 10-02/2022-50, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 104070363 від 05.10.2021 року (а.с. 69-73).
Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 року (а.с. 75,76) та витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 року до ТОВ “Вердикт Капітал” перейшло право вимоги до відповідача по кредитному договору № 104070363 від 05.10.2021 року в сумі 4882,24 грн., з яких: 1567,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2735,24 грн. – сума заборгованості за відсотками; 580,00 грн. – сума заборгованості по комісії (а.с. 77-79, 80).
10.01.2023 року ТОВ “Вердикт Капітал” та ТОВ “Коллект Центр” підписали договір про відступлення прав вимог № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ “Коллект Центр” набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 104070363 від 05.10.2021 року (а.с. 82-87).
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с. 89) та витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року до ТОВ “Коллект Центр” перейшло право вимоги до відповідача по кредитному договору № 104070363 від 05.10.2021 року в загальній сумі 5979,14 грн., з яких: 1567,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3832,14 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами, 580,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими комісіями (91-93, 94).
28.08.2025 року ТОВ “Коллект Центр” та ТОВ “Факторинг Партнерс” підписали договір про відступлення прав вимоги № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ “Факторинг Партнерс” набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 104070363 від 05.10.2021 року (а.с. 121-122).
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги № 28-08/25 від 28.08.2025 року (а.с. 128) та витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 28-08/25 від 28.08.2025 року до ТОВ “Факторинг Партнерс” перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 104070363 від 05.10.2021 року в загальній сумі – 5979,14 грн., з яких: 1567,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3832,14 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами; 580,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 135).

2. 18.11.2021 року ТОВ “Мілоан” та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 3527851, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) (а.с. 32-34).
Згідно п. 1.2-1.4 договору сума кредиту становить 4500 грн., кредит надається строком на 15 днів, з 18.11.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 03.12.2021.
Згідно п. 1.5.1, 1.5.2 договору комісія за надання кредиту: 855,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом - 1350 грн.
Згідно п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
26.07.2024 року ТОВ “Мілоан” та ТОВ “Факторинг Партнерс” підписали договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ “Факторинг Партнерс” набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3527851 від 18.11.2021 року (а.с. 108-110).
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року (а.с.114) та витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року до ТОВ “Факторинг Партнерс” перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3527851 від 18.11.2021 року в загальній сумі – 8990,05 грн., з яких: 3600,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 4535,05 грн. – заборгованість по процентам; 855,00 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту (а.с. 117-119, 120).

3. 02.12.2021 року ТОВ “Київська Торгово-Інвестиційна Компанія” та ОСОБА_1 на підставі заявки на пролонгацію від 02.12.2021 року до договору позики № 555159085316, сторонни уклали договір позики № 555159085316001, договору домовилися продовжити строк виконання зобов`язань позичальника по погашенню заборгованості по договору позики № 555159085316 (50-51).
Згідно з п. 1.1 договору сума кредиту 3500,00 грн., строк – 30 днів. 
Згідно з п. 2.1 договору позика пролонгується на новий термін на підставі заявки на пролонгацію та сплати позичальником заборгованості по процентах за користування попередньою позикою в сумі 1495,80 грн., не пізніше 01.12.2021 року. Оплата здійснюється згідно графіка платежів (а.с. 66).
18.12.2023 року ТОВ “Київська Торгово-Інвестиційна Компанія” та ТОВ “Факторинг Партнерс” підписали договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ “Факторинг Партнерс” набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 555159085316001 від 02.12.2021 року (а.с. 95-96).
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 18/12/2023 від 18.12.2023 (а.с. 103) та витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18/12/2023 від 18.12.2023 до ТОВ “Факторинг Партнерс” перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 555159085316001 від 02.12.2021 року в загальній сумі 8966,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – заборгованість за основною сумою позики, 5466,00 грн. – заборгованість за процентами (а.с. 104-106, 107).
Як вбачається з листа АТ "Універсал Банк" про інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 , на ім`я останнього в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , і в період з 05.10.2021 по 15.10.2021 відбулося зарахування коштів в сумі 2000,00 грн. 05.10.2021 року, а в період з 18.11.2021 по 28.11.2021 відбулося зарахування коштів в сумі 4500,00 грн. 18.11.2021 року (а.с. 171-174).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. 
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що вищевказані кредитні договори, які були укладені різними кредитодавцями з відповідачем ОСОБА_1 , були укладені в електронній формі, підписані електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. По даним договорам сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов, в тому числі щодо строку кредитування, нарахування відсоткової ставки, порядку надання коштів в кредит, відповідальності сторін тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд дослідив надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості, перевірив їх, оцінив в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, та прийшов до наступного висновку.
Що стосується позовної вимоги про стягнення кредитної заборгованості тіла кредиту за кредитними договорами № 3527851 від 18.11.2021 року в сумі 3600 грн., договору № 104070363 від 05.10.2021 року в сумі 1567 грн. та договору № 555159085316001 від 02.12.2021 року в сумі 3500 грн., суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так як матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем повністю отриманих у кредит за вказаним договором грошових коштів у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення загального залишку заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами згідно укладених договорів в загальній сумі 13833,19 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем і перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 166, 167), через що він звільнений від сплати процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього процентів за кредитними договорами не підлягають задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії в сумі 580 грн. за кредитним договором № 104070360 від 05.10.2021 року та в сумі 855 грн. за кредитним договором № 3527851 від 18.11.2021 року, суд вважає недоведеними зазначені вимоги, з огляду на наступне.
Так згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
За обставинами справи сплата позичальником комісії за надання кредиту передбачена умовами укладених договорів, а саме пунктом 1.5.1 обох договорів. Однак у договорах не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію. Іншими словами незрозуміло за що саме позичальник має сплатити комісію за надання йому кредитних коштів, адже відповідних дій на користь позичальника кредитор, отримавши комісію, вчиняти не зобов`язаний.
Так у даному випадку сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». При цьому інших дій окрім надання безоплатної, за вимогами законодавства, інформації по кредиту на користь позичальника кредитор за сплачену комісію вчиняти не повинен.
Відтак, вести мову про те, що вимоги про сплату позичальником комісії є справедливими та обґрунтованими підстав не має.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, дійшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги по даним договорам підлягають частковому задоволенню, а саме заборгованість за тілом кредитів в загальній сумі 8667 грн.
Позивач в позовній заяві просив також стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 13000 грн., надавши до матеріалів позову договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 229 від 01.12.2025, витяг з акту № 25 наданих послуг від 31.12.2025 (а.с. 142-148).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задовольняються частково (36,21%), сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини: а саме судовий збір в сумі 964,05 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4707,30 грн.
Керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (03150, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за кредитними договорами в сумі 8667 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 964,05 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4707,30 грн.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.Г. Воронкова