ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року		Справа № 912/945/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 912/945/26
за позовом Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячо-юнацький спортивний центр "Україна" (25005, м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92)
про стягнення 77 949,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Кропивницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячо-юнацький спортивний центр "Україна" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106 за адресою: м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92 у розмірі 77 949,56 грн, з покладенням на відповідача судового збору.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, який є власником об`єкта нерухомого майна, не оформив належним чином право користування земельною ділянкою під нерухомістю та не уклав відповідного договору оренди, у зв`язку з чим безпідставно зберіг 77 949,56 грн коштів, які складають розмір орендної плати за земельну ділянку. Розрахунок заявленої до стягнення суми позивач обґрунтовує, серед іншого, посиланням на витяг № НВ-3500008762026 від 12.01.2026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Ухвалою від 07.05.2026 (після усунення позивачем недоліків позовної заяви) суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/945/26; постановив справу № 912/945/26 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
10.06.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, на обґрунтування якого відповідач зазначив:
- ним, як власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106, були вчинені всі залежні від нього дії з метою укладення договору оренди земельної ділянки, але багаторазово отримано від позивача відмову;
- 03.02.2026 відповідачем отримано витяг № НВ-3500125052026 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106, відповідно до якого розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки станом на 03.02.2026 (до моменту звернення позивача з позовною заявою до суду, але в межах періоду нарахування безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106) становить 207 322,86 грн.
За такого, відповідач вважає, що спірна сума не підлягає до стягнення, а виконані позивачем розрахунки не є коректними.
Також відповідач указує на сплату ним 3 504,00 грн земельного податку за платіжним дорученням від 21.02.2022 № 408, що не врахував позивач, подаючи позов.
15.06.2026 від позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив на 10 календарних днів.
Ухвалою від 16.06.2026 суд клопотання позивача від 15.06.2026 про продовження строку для подання відповіді на відзив задовольнив та продовжив строк на подання відповіді на відзив до 25.06.2026 (включно).
24.06.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, на обґрунтування якої позивач зазначив:
- у зв`язку із суттєвими розбіжностями у відомостях Держгеокадастру щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106, позивач 12.06.2026 направив запит до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з метою отримання роз`яснень та документів щодо наявної розбіжності. З листа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 17.06.2026 убачається, що витяг НВ-3500125052026 від 03.02.2026 слід вважати помилковим, а витяг № НВ-3500008762026 від 12.01.2026 є достовірним, актуальним, чинним та таким, що не підлягає перерахунку. За такого позивач зазначає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106, яка розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92, становить 2 072 698,87 грн і розрахунок заборгованості здійснено правильно;
- відповідачем було додано до відзиву платіжне доручення № 408 від 21.02.2022 на суму 3 504,00 грн, яке не було враховано позивачем при подачі позову.
Від відповідача заперечень на відповідь на відзив до суду не надходило.
24.06.2026 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій, посилаючись на неврахуння ним здійсненої відповідачем оплати в сумі 3 504,00 грн за платіжним дорученням № 408 від 21.02.2022, повідомляє, що борг відповідача за період з 01.01.2021 до 31.03.2026 становить 74 445,59 грн (77 949,59 грн - 3 504,00 грн = 74 445,59 грн).
Ухвалою від 06.07.2026 суд залишив указану заяву без розгляду на підставі статті 118 ГПК України.
Інші заяви та/або клопотання від сторін до суду не надходили.
Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
За частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд установив обставини, які є предметом доказування у справі.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.03.2026 № 468771798 власником комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер 3510100000:04:046:0106, з 15.08.2012 є ТОВ "Дитячо-юнацький спортивний центр "Україна" (а.с.11).
За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.04.2026 земельна ділянка з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106, площею 0,4185 га, право власності на земельну ділянку належить Кропивницькій міській раді (а.с. 12).
Рішенням Кіровоградської міської ради від 20.11.2013 № 2579 було надано дозвіл ТОВ "Дитячо-юнацький спортивний центр "Україна" на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по вул. Братиславській, 92 та припинено договір оренди з Дитячо-юнацькою спортивною школою "СПАРТАК" (а.с. 13).
Рішенням від 14.11.2014 № 3694 було затверджено ТОВ "Дитячо-юнацький спортивний центр "Україна" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по вул. Братиславській, 92, кадастровий номер 3510100000:04:046:0106, вирішено передати спірну земельну ділянку в оренду відповідачу з орендної платою на рівні 3%від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. За пунктом 4 цього рішення, відповідачу належало зареєструвати право оренди земельної ділянки протягом 6 місяців з дати прийняття рішення. Пункт 5 рішення передбачав, що у випадку невиконання пункту 4 дане рішення втрачає чинність (а.с. 14).
Доданими до відзиву копіями листування підтверджується, що відповідач звертався до позивача з питання укладання договору оренди земельної ділянки (а.с. 63-69), зокрема заявою від 08.07.2019 (яку відкликав заявою від 19.07.2026), заявою від 07.08.2019 (на яку отримав відмову листом від 04.09.2019 з посиланням на відсутність технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та незазначення строку передачі в оренду), листом від 19.09.2019 (в якому не погодився з листом позивача), заявою від 19.09.2019, заявою від 16.02.2022 (на яку отримав відмову листом від 24.05.2022 з посиланням на втрату чинності рішенням від 14.11.2014 № 3694) та рекомендацією звернутися до міської ради в порядку статті 123 Земельного кодексу України).
З пояснень сторін, наведених у заявах по суті справи, суд установив, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106 між позивачем та відповідачем не укладався.
За твердженням позивача, відповідачем не запереченим, у спірний період з 01.01.2021 до 31.03.2026 відповідач користувався земельною ділянкою за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92, як власник розміщеної на цій ділянці нерухомості.
12.07.2018 Міською радою міста Кропивницького прийнято рішення № 1750 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кропивницького Кіровоградської області", яким вирішено, з поміж іншого, затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кропивницького Кіровоградської області, яка була виконана Командитним товариством науково-впроваджувальною формою "Нові технології". Дане рішення Міської ради міста Кропивницького оприлюднено у "Вечірній газеті" 13.07.2018 (а.с. 29-30).
За інформацією Держгеокадастру, розміщеному за посиланням https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2025-rik/ Відповідно, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2025 рік становить 1,08.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 1996 рік – 1,703; 1997 рік – 1,059; 1998 рік – 1,006; 1999 рік – 1,127; 2000 рік – 1,182; 2001 рік – 1,02; 2005 рік – 1,035; 2007 рік – 1,028; 2008 рік – 1,152; 2009 рік – 1,059; 2010 рік – 1,0; 2011 рік – 1,0; 2012 рік – 1,0; 2013 рік – 1,0; 2014 рік – 1,249; 2015 рік – 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) і 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); 2016 рік – 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік – 1,0; 2018 рік – 1,0; 2019 рік – 1,0; 2020 рік – 1,0; 2021 рік – 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік – 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік – 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь), 2024 рік – 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
Згідно з Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.01.2026 № НВ - 3500008762026 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106, яка розташована за адресою: м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92, становить 2 072 698,87 грн (а.с. 15).
Позивач зазначає, що з 01.01.2019 по дату подання позовної заяви Кропивницька міська рада не змінювала нормативну грошову оцінку земель міста та нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кропивницького не затверджувала.
За наведеним у позовній заяві розрахунком, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить: за 2021 рік - 1 288 846,48 грн (1 417 731,13 грн/1,1); за 2022 рік - 1 417 731,13 грн (1 630 390,80 грн/1,15); за 2023 рік - 1 630 390,80 грн (1 713 540,73 грн/1,051); за 2024 рік - 1 713 540,73 грн (1 919 165,62 грн/1,12); за 2025 рік - 1 919 165,62 грн (2 072 698,87 грн/1,08).
За розрахунком позивача, кошти у розмірі орендної плати за землю за період з 01.01.2021 по 31.03.2026 становлять 254 635,47 грн.
Відповідач частково сплачував плату за землю, зокрема сплатив загалом 180 189,88 грн (оплата 176 685,88 грн підтверджується наданим позивачем реєстром оплат (а.с. 40-41), оплата 3 504,00 грн підтверджується наданою відповідачем копією платіжного доручення від 21.02.2022 № 408 (а.с. 73).
Різниця між нарахованим і фактично сплаченим становить 74 445,59 грн.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалюючи рішення у справі, господарський суд ураховує таке.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (стаття 2).
Використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).
Згідно з статтею 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.
Водночас, стаття 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією нерухомістю.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачу належить на праві приватної власності комплекс будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 72418614 від 04.04.2024. Реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 1614176635101.
Набутий відповідачем комплекс будівель за нормами статті 181 Цивільного кодексу України є нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) та органічно і нерозривно пов`язаним з земельною ділянкою з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106.
Передача відповідачеві права власності на комплекс будівель автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташовано комплекс будівель.
Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. У результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у виді орендної плати.
Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно із статтею 206 Земельного кодексу України, підпункту 14.1.136 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.
Також відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача, оскільки, як зазначалося вище, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106, на якій розташований комплекс, який належить відповідачу на праві приватної власності, належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Кропивницького в особі Кропивницької міської ради. Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, підпункту 14.1.136 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України власником майна, фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою), також є територіальна громада м. Кропивницького в особі Кропивницької міської ради.
Збереження (заощадження) відповідачем коштів у виді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем - Кропивницькою міською радою.
Відповідно до норм статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.
Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності. Крім того, за змістом абзацу 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься і у статті 21 Закону України "Про оренду землі".
Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХII Податкового кодексу України.
Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, зокрема, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.
Тобто законодавець визначив граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки.
Відповідно до підпункту 271.1.1. пункту 271.1. статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Згідно з статтею 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Додатком до рішення Кіровоградської міської ради № 4416 від 14.07.2015 "Про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду" (пункт 5.6) передбачено, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 5.3-5.5 цього Положення.
Судом установлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106 становить 2 072 698,87 грн, що підтверджується витягом № НВ-3500008762026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.01.2026 (а.с. 15). 
Посилання відповідача на витяг № НВ-3500125052026 від 03.02.2026 суд не приймає з огляду на зміст листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 17.06.2026 № 1323/290-26 (а.с. 92), в якому повідомляється, що витяг № НВ-3500125052026 від 03.02.2026 слід вважати помилковим, а витяг № НВ-3500008762026 від 12.01.2026 є достовірним, актуальним, чинним та таким, що не підлягає перерахунку, якщо інше не передбачено Законом.
Суд враховує, що чинне земельне законодавство, в тому числі стаття 20 Закону України "Про оцінку земель", не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі; витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, результатом нормативної грошової оцінки земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), яка надається відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так і за попередній період за умови, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки проведена та не зазнала змін у цей період.
Як вже зазначено, відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:
Кi = І:100,
де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
У відповідності до Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться щодо розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років (стаття 18); за результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація (стаття 20).
За інформацією Держгеокадастру, розміщеному за посиланням https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2025-rik/ Відповідно, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2025 рік становить 1,08.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 1996 рік – 1,703; 1997 рік – 1,059; 1998 рік – 1,006; 1999 рік – 1,127; 2000 рік – 1,182; 2001 рік – 1,02; 2005 рік – 1,035; 2007 рік – 1,028; 2008 рік – 1,152; 2009 рік – 1,059; 2010 рік – 1,0; 2011 рік – 1,0; 2012 рік – 1,0; 2013 рік – 1,0; 2014 рік – 1,249; 2015 рік – 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) і 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); 2016 рік – 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік – 1,0; 2018 рік – 1,0; 2019 рік – 1,0; 2020 рік – 1,0; 2021 рік – 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік – 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік – 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь), 2024 рік – 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
За наведеним у позовній заяві розрахунком, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106 становить: за 2025 рік - 1 919 165,62 грн (2 072 698,87 грн/1,08); за 2024 рік - 1 713 540,73 грн (1 919 165,62 грн/1,12); за 2023 рік - 1 630 390,80 грн (1 713 540,73 грн/1,051); за 2022 рік - 1 417 731,13 грн (1 630 390,80 грн/1,15); за 2021 рік - 1 288 846,48 грн (1 417 731,13 грн/1,1).
За розрахунком позивача, сума заборгованості відповідача за період з 01.01.2021 по 31.03.2026, який здійснено за формулою: НГО відповідного року * 0,03 (або ж 3%) за користування спірною земельною ділянкою становить 254 635,47 грн (а.с. 5):
- в період з 01.01.2021 до 31.12.2021: 1 288 846,48*0,03=38 665,39 грн;
- в період з 01.01.2022 до 31.12.2022: 1 417 731,13*0,03=42 531,93 грн;
- в період з 01.01.2023 по 31.12.2023: 1 630 390,80 грн*0,03=48 911,72 грн;
- в період з 01.01.2024 по 31.12.2024: 1 713 540,73*0,03=51 406,22 грн
- в період з 01.01.2025 по 31.05.2025: 1 919 165,62*0,03=57 574,97 грн.
- в період з 01.01.2026 по 31.03.2026: 2 072 698,87*0,03/12 міс*3 міс=15 545,24 грн.
Відповідач фактично сплатив 180 189,88 грн, що підтверджується реєстром оплат (а.с. 40-41), поданих позивачем, та копією платіжного доручення від 21.02.2022 № 408 (а.с. 73), наданої відповідачем.
Різниця між нарахованим і частково сплаченим становить 74 445,59 грн (254 635,47 грн – 180 189,88 грн).
Докази сплати відповідачем орендної плати на суму 74 445,59 грн у справі відсутні.
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин 1-2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.
З аналізу змісту норм статей 1212-1214 Цивільного кодексу України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.
Перевіривши розрахунок Кропивницької міської ради, який здійснено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та з урахуванням коефіцієнту індексації, господарський суд дійшов висновку, що він є правильними та здійсненим на підставі Земельного кодексу України та Податкового кодексу України.
Суд відхилив доводи відповідача щодо реалізації права на укладення договору оренди земельної ділянки, викладені у відзиві на позовну заяву, з огляду на таке.
Рішенням Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 № 3694 затверджено ТОВ "Дитячо-юнацький спортивний центр "Україна" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровий номер 3510100000:04:046:0106, яка знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92.
За пунктами 4, 5 вказаного рішення відповідачу необхідно було зареєструвати право оренди земельної ділянки протягом шести місяців з дати прийняття рішення. У випадку невиконання пункту 4 дане рішення втрачає чинність.
Водночас, відповідач подав заяву про укладення договору оренди лише у 2019 році, про що свідчать заяви відповідача від 08.07.2019, 07.08.2019, 19.09.2019 (а.с. 63 - 68).
Крім того, причини неукладення договору оренди не впливають на висновки суду про наявність у відповідача обов`язку сплатити позивачу кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, оскільки визначальним є сам факт такого користування, зумовлений перебуванням у власності відповідача розміщеної на цій ділянці нерухомості. 
Ураховуючи вищенаведене, господарський суд відхилив заперечення відповідача та дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для його задоволення частково, на суму 74 445,59 грн. 
Висновок про частковість задоволення позову обумовлений тим, що позивач, звертаючись 24.04.2026 до суду за стягненням коштів, не врахував оплату в сумі 3 504,00 грн, здійснену відповідачем за платіжним дорученням від 21.02.2022 № 408, тобто оплату, що мала місце задовго до звернення позивача до суду. 
Водночас, заяву позивача від 24.06.2026 про зменшення позовних вимог суд залишив без розгляду як таку, що подана після закінчення 30-денного строку з відкриття провадження строку на її подання та без клопотання про поновлення такого строку.
За такого, суд розглядав справу в межах вимог позовної заяви, в якій позивач просив стягнути 77 949,59 грн.
Відповідач подав до суду докази сплати 3 504,00 грн до дати звернення позивача до суду з позовною заявою, тому в стягненні 3 504,00 грн належить відмовити.
З урахуванням зазначеного, стягнення з відповідача 74 445,59 грн (77 949,59 - 3 504,00) є частковим задоволенням позову.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 662,40 грн покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме: в сумі 2 542,72 грн (2 662,40 х 74 445,59 / 77 949,59).
Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячо-юнацький спортивний центр "Україна" (25005, м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92, код ЄДРПОУ 37796005) на користь Кропивницької міської ради (25022, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, код ЄДРПОУ 26241020) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:04:046:0106 за адресою: м. Кропивницький, вул. Братиславська, буд. 92, у розмірі 74 445,59 грн, а також 2 542,72 грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Копії рішення направити до електронних кабінетів сторін.

Повне рішення складено 06.07.2026.

Суддя Б.М. Кузьміна