Справа № 278/551/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Буткевича М.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим представником позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про припинення права власності,
в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить припинити право власності ОСОБА_3 (частка 1/2) та Виконкому Денишівської сільської ради (частка 1/2) на об`єкт нерухомого майна — житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна, закрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Актуальна інформація про об`єкт речових прав) щодо об`єкта з реєстраційним номером 336228018220 (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 21999187) та закрити розділ у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (архівна складова ДРРП) щодо об`єкта з реєстраційним номером 21999187 (будинок за адресою: АДРЕСА_1 ), номер запису 529 в книзі 2.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає наступне.
ОСОБА_1 є законним власником земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер 1822082200:03:001:0241), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Право власності Позивача зареєстровано 23.07.2025 року (номер запису 60857762). Підставою набуття права є Договір купівлі-продажу від 22.03.2008 року та Державний акт на право власності серії ЯЖ № 930817 від 07.08.2009. 
На момент купівлі ділянки у 2008 році, згідно з п. 6.1 Договору, земельна ділянка була вільною від забудови. Однак, Позивач не може вільно розпоряджатися своєю земельною ділянкою (зокрема продати її), оскільки потенційні покупці відмовляються від угод через наявність в старому Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про — житловий будинок, розташований на цій землі. 
Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (архівна складова), за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано об`єкт нерухомості — житловий будинок (реєстраційний номер 21999187) . Власниками цього знищеного об`єкта, згідно з реєстром, є дві особи: Виконком Денишівської сільської ради — частка 1/2; ОСОБА_3 — частка 1/2. 
Відповідно до Інформаційної довідки № 440017411, право власності на 1/2 частку вказаного будинку зареєстровано за Виконкомом Денишівської сільської ради 04 лютого 2008 року. Форма власності зазначена як комунальна. Підставою виникнення права власності вказано рішення органу місцевого самоврядування від 04.02.2008 року. Незважаючи на те, що будинок фактично знищений багато років тому, орган місцевого самоврядування (або його правонаступник у зв`язку з реформою децентралізації) не вчинив жодних дій для списання знищеного майна з балансу та скасування державної реєстрації права власності. Бездіяльність співвласника комунальної частки створює перешкоди для власника землі. Оскільки правонаступником Денишівської сільської ради є Тетерівська сільська рада Житомирського району, то саме вона повинна бути відповідачем по справі. 
Ситуація з другою частиною будинку є юридично абсурдною. Згідно з реєстром, власником 1/2 частки є громадянка ОСОБА_3 . Запис про її право власності внесено 14 листопада 2008 року на підставі дубліката свідоцтва про право власності. Однак, як встановлено Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.12.2021 у справі № 2-95/12, ОСОБА_3 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, запис про право власності у 2008 році був внесений на ім`я особи, яка померла за 14 років до того. Померла особа не має цивільної правоздатності, тому цей запис є юридично нікчемним, але формально він існує в реєстрі та блокує права Позивача. 
Фактична відсутність будь-якої забудови на земельній ділянці підтверджується: Висновком судового експерта Свістунова І.С. № 1009/09-2020 від 11.09.2020, який зафіксував, що територія вільна від забудови, наявні лише залишки зруйнованих конструкцій та довідкою Виконавчого комітету Тетерівської сільської ради № 113 від 28.07.2025, де зазначено, що ділянка «дійсно на даний час вільна від будівель та споруд». 
Позивач намагався вирішити питання в адміністративному порядку, звернувшись до державного реєстратора із заявою про припинення права власності на знищений об`єкт. Проте, Рішенням № 81373590 від 16.10.2025 року державний реєстратор відмовив у проведенні дій. Підстава відмови: із заявою звернувся власник землі, а не власники будинку (Сільрада та померла ОСОБА_3 ). Оскільки одного власника ( ОСОБА_3 ) фізично не існує, спадкоємці цієї особи померли або втратили право на спадкування за рішенням суду, а інший співвласник (Сільрада) не вчиняє дій щодо скасування запису, Позивач позбавлений можливості захистити свої права інакше, ніж у судовому порядку.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі. 
11.03.2026 року підготовче судове засідання завершено, справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання сторони не з`явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. 
За таких обставин та відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
07.08.2009 року ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (серія ЯЖ № 930817), на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВКІ № 113607 від 22.03.2008 року (а.с. 7-9).
За інформаційною довідкою № 440017411 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності Позивача зареєстровано 23.07.2025 року (номер запису 60857762) (а.с. 10).
Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано об`єкт нерухомості — житловий будинок (реєстраційний номер 21999187). Власниками цього об`єкта, згідно з реєстром, є: Виконком Денишівської сільської ради — частка 1/2; ОСОБА_3 — частка (а.с. 10 заворот).
Відповідно до копії довідки № 703, виданої Виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 28.07.2025 року земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд витяг з Державного реєстру речових прав від 25.07.2025 року, з кадастровим номером 1822082200:03:001:0241, розташована за адресою : АДРЕСА_1 , дійсно вільна від будівельних споруд (а.с. 11). 
Із постанови Житомирського апеляційного суду від 08.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12 заворот).
Рішенням № 81373590 від 16.10.2025 року державний реєстратор відмовив у проведенні дій на підставі того, що із заявою звернувся власник землі, а не власник будинку (а.с. 16, 17).
За висновком експерта № 1009/09-2020 від 11.09.2020 року вбачається, що на дату проведення дослідження територія за адресою: АДРЕСА_1 , являється вільною від забудови, при цьому в межах досліджуваної території містяться: залишки дерев`яні конструкції, які мають значний фізичний знос, багаторічні насадження, повітряна лінія електропередач (залізобетонні стовпи) (а.с. 18-28).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Підстави припинення права власності визначені у статті 346 ЦК України, відповідно до пункту 4 частини першої якої право власності припиняється у разі знищення майна. 
Згідно зі статтею 349 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право власності на майно припиняється в разі його знищення. 
Тлумачення змісту статті 349 ЦК України свідчить, що умовою припинення права власності згідно з цією статтею, є наявність встановленого факту знищення майна, під яким слід розуміти такий вплив на нього, в результаті якого об`єкт права власності припиняє своє існування. 
Положення статті 349 ЦК України щодо умов припинення права власності на знищене нерухоме майно є чіткими, зрозумілими та однозначними, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування. 
Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема, залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. 
Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статі 349 ЦК України є наявність встановленого факту знищення майна. 
Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Перелік документів, на підставі яких можна встановити факт знищення майна, не є вичерпним (постанова Верховного суду від 18.11.2020 у справі № 04/5026/803/2012). 
За загальним правилом право власності на майно припиняється в момент його знищення, проте на майно, права на яке підлягають державній реєстрації (наприклад, об`єкти нерухомості (стаття 181 ЦК України)), таке право припиняється з моменту внесення відповідним органом за заявою власника змін до державного реєстру. 
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Тобто, державна реєстрація не є способом набуття чи припинення права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. Оскільки майно (знищено), і припинити право власності за заявою власника у даному випадку є неможливим, один співвласник помер, а інший не вчиняє жодних щодо вказаного майна, слід дійти висновку, що власники вказаного майна втратили право власності на знищений будинок з об`єктивних причин, які полягають у фізичному знищенні майна, а оскільки відсутній об`єкт речового права житловий будинок, то відповідно відсутні і речово-правові відносини. З цих підстав право власності на неіснуючий будинок, має бути припинено. 
Чинним законодавством не встановлено обмежень для припинення за заявою власника права власності на об`єкт нерухомості, який знищено і реєстрація припинення права власності на нерухоме майно в такому випадку можлива на підставі рішення суду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі у справі, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. 
Позивач вважає, що у залученні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (спадкоємців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) як третіх осіб немає необхідності, виходячи з наступного. 
По-перше, відсутній правовий зв`язок з об`єктом, оскільки питання щодо наявності у вказаних осіб прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 вже було предметом тривалого судового розгляду (справа № 2-95/12). 
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14.01.2013 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_3 на 1/2 частку житлового будинку та надвірних будівель будинку АДРЕСА_1 . Визнано право власності за ОСОБА_6 на 1/2 частку житлового будинку та надвірних будівель будинку АДРЕСА_1 , У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено. Додатковим рішенням цього ж суду від 01 лютого 2013 року доповнено рішення суду першої інстанції, встановлено факт володіння ОСОБА_8 1/2 часткою житлового будинку АДРЕСА_1 .
На вказане рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, оскільки вищевказаним рішенням без його участі вирішено його права обов`язки як власника земельної ділянки. 
Під час розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, спадщину прийняли його дружина ОСОБА_4 та син - ОСОБА_7 . Вказані особи залучені до участі у справі як правонаступники ОСОБА_6 на підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 16.09.2020. 
В подальшому, ухвалою суду від 08.12.2021 до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 . 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.12.2021 рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 січня 2013 року та додаткове рішення цього суду від 01 лютого 2013 року скасовано та, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовів. 
На вказане рішення суду апеляційної інстанції правонаступниками ОСОБА_7 подана касаційна скарга, однак 23.09.2022 Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження. 
Жодних інших позовів потенційними спадкоємцями з приводу спадкового майна ОСОБА_3 ініційовано не було. 
По-друге, предмета спору для третіх осіб відсутній, оскільки постановою Житомирського апеляційного суду від 08.12.2021 рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 січня 2013 року та додаткове рішення цього суду від 01 лютого 2013 року скасовано, тобто встановлено відсутність у ОСОБА_7 прав на об`єкт нерухомого майна, а сам об`єкт фактично знищений, рішення суду про припинення права власності та закриття розділів у Державному реєстрі речових прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно жодним чином не порушує та не змінює правовий статус для третіх особі, зокрема для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Аналіз вище вказаних норм дає підстави для задоволення позову у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 82, 258, 259, 263-265 ЦПК України, 
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_3 (частка 1/2) та Виконавчого комітету Денишівської сільської ради (частка 1/2) на об`єкт нерухомого майна — житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна.
Закрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Актуальна інформація про об`єкт речових прав) щодо об`єкта з реєстраційним номером 336228018220 (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 21999187) та закрити розділ у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (архівна складова ДРРП) щодо об`єкта з реєстраційним номером 21999187 (будинок за адресою: АДРЕСА_1 ), номер запису 529 в книзі 2.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: Тетерівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 25, с. Тетерівка, Житомирський р-н, Житомирська обл.12420, ЄДРПОУ: 04348450.

Суддя         М.І.Буткевич