Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.05.2026  	Справа №607/845/26 Провадження №2-а/607/121/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Холяви О.І., секретаря судового засідання Олещук О.І., представника позивача Скиби В.М., представника відповідача Дубової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Скиба Віталій Михайлович, до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, –
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Скиба В.М., звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ №00176755 від 06 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що жодного порушення водієм ОСОБА_1 допущено не було, оскільки жодних вимог ПДР України під час руху та до повної зупинки транспортного засобу по бульв. Т. Шевченка, що в м. Тернополі водій ОСОБА_1 не порушував. Крім того, зазначив, що про наявність постанови позивач дізнався лише після отримання на застосунок «ДІЯ» повідомлення, що його банківські рахунки заблоковані. Лише після отримання відповіді на адвокатський запит від приватного виконавця 07 січня 2026 року позивач ознайомився зі змістом постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. За наведених обставин, просить поновити строк на оскарження постанови серії ТЕ №00176755 від 06.05.2025р., вищевказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
03 березня 2026 року від Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Представник відповідача зазначав, що дії позивача, які полягали в тому, що він залишив автомобіль в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» підтверджуються фотоматеріалами, які долучені до матеріалів відзиву. Як вбачається з фотоматеріалів знак чітко видно для всіх учасників руху. Інспектором з паркування, з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу марки Toyota з д.н.з. НОМЕР_1 здійснено фотофіксацію в кількості шість фото з різних протилежних ракурсів, з відображення: 1) дати і часу (моменту,); 2) місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів; 3) геокординат.
26 березня 2026 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій з відзивом не погодився, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати. Вказав, що аргументи відповідача, наведені у відзиві на адміністративний позов, є необґрунтованими і не переконливими.
Представник позивача – адвокат Скиба В.М. у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав з підстав, викладених в ньому та відповіді на відзив, просив його задовольнити. 
Представник відповідача Дубова М.А. у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає наступне.
Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду та перевіряючи доводи позивача щодо поважності пропуску цього строку, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у його письмовому клопотанні, з якими останній пов`язує причини пропуску строку звернення до суду є поважними, тому строк підлягає поновленню.
Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови серії ТЕ №00176755 від 06.05.2025 року вбачається, що 17.04.2025 року о 15.04 год. за адресою: м. Тернопіль, бульв. Шевченка, 27, водій транспортного засобу Toyota Rav4 з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п.1.1 ПДР - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Положенням п.8.1 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до п.8.4 (в) ПДР України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог заборонних знаків.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що оскаржувана постанова серії ТЕ №00176755, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, винесена з порушенням норм ст.283 КУпАП, висновки інспектора є недоведеними, необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено фотоматеріали, оглядом яких підтверджується факт порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а саме факт зупинки транспортного засобу Toyota Rav4 з д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії вказаного знаку по бульв. Шевченка, 27 в м. Тернопоіл.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, надав суду належні і допустимі докази, що свідчать про правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.
Із змісту ст.8 КУпАП слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.
На підставі наведеного, суд не бере до уваги доводи, зазначені в позовній заяві, згідно яких заперечується вина позивача у вчиненому правопорушенні, оскільки дані твердження не доведені та спростовуються даними, які містяться у постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ №00176755 від 06 травня 2025 року та оглядом фотоматеріалів, якими підтверджується факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Жодних доказів, які б спростовували винність позивача в скоєнні адміністративних правопорушень позивачем суду не надано.
При вказаних обставинах, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а заявлені вимоги та викладені позивачем і його представником доводи є безпідставними та необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, Суд, –

П О С Т А Н О В И В :
поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ТЕ №00176755 від 06.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Скиба Віталій Михайлович, до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя	О. І. Холява