Справа № 523/18883/25
Провадження №2/523/1884/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне 
"26" травня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Мурманової І.М.
за участю секретаря судових засідань - Сивак К.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
Орган опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області звернувся до Пересипського районного суду м. Одеси з позовним вимогами до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 02.09.2025 року центр надання соціальних послуг звернулось до Служби у справах дітей щодо здійснення спільного виїзду для перевірки умов проживання дитини та породіллі. За результатами виїзду встановлено жінку, яка не надала документи на встановлення особи та чоловіка без документів, які представились ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З жінкою була новонароджена дитина, без свідоцтва про народження, оскільки мати дитини загубила паспорт, що унеможливлює здійснити реєстрацію народження дитини. 
Представник позивача зазначає, що мати дитини та співмешканець ведуть аморальний спосіб життя, вживають алкоголь, помешкання в якому проживає дитина захаращене, перебуває в антисанітарному стані. 
У зв`язку з цим, працівниками служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи та інспектором з ювенальної превенції складено акт проведення рівня безпеки дитини, за результатами якого, подальше перебування дитини з батьками загрожує життю та здоров`ю дитини. Також, встановлено, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно трьох інших дітей. 
На підставі викладеного представник позивача просить: позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь новонародженої дитини аліменти в розмірі 1/4 всіх доходів на одну дитину. 
Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 17 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву, третій особі роз`яснено про право в порядку ст. 181 ЦПК України надати письмові пояснення. 
На адресу суду 04.10.2025 року (вх. №6267) надійшло клопотання за підписом представника позивача про приєднання доказів (а.с.26-32).
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2026 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи в судове засідання по суті (а.с.45). 
На адресу суду надійшла заява за підписом представника позивача Органу опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Єрьоменко К.Ю. про розгляд справи за відсутності представника позивача, згідно якої представник зазначила, що позов підтримує та просить суд розгляд справи провести за її відсутності (а.с.59). 
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце слухання справи повідомлялась до суду не з`явилась, на адресу суду повернувся поштовий конверт про не вручення судового повідомлення (а.с.52-55), відповідач відзив на позов не надала, з будь-якими заявами на адресу суду не зверталась. 
Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надала заяву про слухання справи за її відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи, судом не встановлено. 
Згідно положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Ухвалою суду від 26 травня 2026 року вирішено провести заочний розгляд справи. 
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази надані позивачем в їх сукупності, дійшов висновку щодо можливості задоволення позовних вимог виходячи з наступного. 
Так, звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача зазначив, що 03.09.2025 року рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 376 «Про негайне відібрання дитини від матері» у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відібрано дитину жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу відібрання дитини, мати життям дитини не цікавиться не зверталась з питань повернення дитини, не намагалась дізнатись про дитину. 
Так, судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 03.09.2025 року № 376 «Про негайне відібрання дитини від матері» було вирішено Негайно відібрати новонароджену дитину жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доручено службі у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області: 
- забезпечити тимчасове влаштування новонародженої дитини, повідомити Доброславську окружну прокуратуру про прийняте рішення (а.с.6). 
Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини складеного 01.09.2025 року складеного за адресою: АДРЕСА_1 встановлено: рівень безпеки дитини: дуже небезпечно (а.с.8-11). 
02.09.2025 року складено акт про факт передачі дитини (а.с.12-13). 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року (справа №523/13773/21) - позов Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволено. 
Відібрано у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав.
Відібрано у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та новонароджену дитину жіночої статі ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення батьківських прав.
Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі частини зі всіх видів його заробітку на користь та на утримання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі частини зі всіх видів її заробітку на користь та на утримання малолітніх дітей (а.с.14-15). 
До позову представником позивача надано фотографії з місця відібрання дитини на яких зафіксовано антисанітарне становище в якому проживала та перебувала новонароджена дитина (а.с.17-20). 
Так, судом встановлено, що на виконання рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської ради служба у справах дітей здійснила реєстрацію новонародженої дитини, відповідно позивачем до позову надано свідоцтво про народження, згідно якого встановлено, що ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 11.09.2025 року складено актовий запис про народження № 141. Батьками якої вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.32). 
Судом досліджується висновок Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно новонародженої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Центром надання соціальних послуг Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області отримано лист Центру соціальних служб Одеської міської ради від 21.08.2025 № 05/01-728 про вжиття заходів в межах компетенції щодо породіллі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 .
02.09.2025 року центр надання соціальних послуг Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області звернувся до служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області щодо здійснення спільного виїзду для перевірки умов проживання дитини та породіллі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За результатами виїзду встановлено жінку, зі слів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-який документ для встановлення особи - відсутній та чоловіка зі слів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , будь- який документ для встановлення особи - відсутній.
З ОСОБА_2 присутня новонароджена дитина, зі слів донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження дитини не оформлено у зв`язку із тим, що паспорт мати загубила.
ОСОБА_10 не працює у зв`язку із народженням дитини.
Зі слів співмешканця ОСОБА_3 , він також не працює, наразі самовільно залишив службову частину.
Помешкання, в якому мати проживає з дитиною складається з 4 кімнат, 2 спальні, прохідної кімнати, санвузлу, коридору та знаходиться в антисанітарному стані, брудно, розкидані речі, відсутня кухня, холодильник в кімнаті, який довгий час був вимкнений, має неприємний запах, санвузол не справний та закиданий речами, в помешканні присутній запах алкоголю.
Не встановлено чи є водопостачання, водовідведення та опалення, світло наявне.
На дворі розкидані речі, посуд та пляшки від алкогольних напоїв, брудний дитячий візок, використані підгузки.
Дитина одягнута у речі, які мати отримала у пологовому будинку. 
Зі слів сусідів, ОСОБА_10 разом зі своїм співмешканці ведуть аморальний спосіб життя, вживають алкоголь та наркотики. ОСОБА_11 має ще трьох малолітніх дітей, які виховуються у тітки під опікою. 
Фельдшером швидкої допомоги оглянуто дитину. Працівниками служби у справах дітей та фахівцем із соціальної робо складено акт обстеження умов проживання.
Також працівниками служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи та інспектором з ювенальної превенції складено акт проведення рівня безпеки дитини, за результатами якого, подальше перебування дитини з батьками загрожує життю та здоров`ю.
У зв`язку тим, що зі слів фельдшера дитина здорова, службі у справ дітей відмовлено працівниками карети швидкої допомоги доставляти дитину до лікарні.
Начальником служби у справах дітей, інспектором з соціальних питань служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи центру надання соціальних послуг власним транспортом доставлено дитину та за актом про факт передачі, дитину передано до Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради.
Після влаштування дитини до лікарні Службою у справах дітей здійснено ряд заходів, за результати, яких вдалося отримати копію паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ НОМЕР_1 виданий 11.11.2020 року, орган, що видав 5116), та встановити, що у неї дійсно до початку повномасштабного вторгнення відібрано за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.07.2022 року, (справа № 523/13773/21), трьох дітей:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Діти перебувають на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Пересипської районної державної адміністрації Одеської міської ради.
Опікун ОСОБА_12 , разом із дітьми проживає на території Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області. З її слів, рідна сестра ОСОБА_11 проживала з дітьми за адресою, АДРЕСА_2 , в квартирі була антисанітарія та її сестра не вжила заходів щодо поліпшення житлових умов, у зв`язку із чим, дітей було відібрано. Наразі ОСОБА_13 збирає документи для звернення до суду щодо позбавлення мати батьківських прав.
Рішенням виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 03.09.2025 № 377 «Про надання дозволу на реєстрацію дитину жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в органах державної реєстрації актів цивільного стану», службі у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області надано дозвіл на реєстрацію новонародженої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в органах державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або у сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають праві і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей; поважати гідність дитини, готувати її д самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини д свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосерді забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківська прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативі впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню не» загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно новонародженої дитини жіноче статі ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянуто на комісії питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, яке відбулось 04.09.2025 року.
На засіданні комісії під час розгляду матеріалів, враховуючи усі обставини справи, встановлені факти ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків відносно дітей та вагомі підстави позбавленні батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносні новонародженої дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Позбавлення батьківських прав є заходом крайнього впливу на осіб, як не виконають своїх батьківських обов`язків і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення батьками від виконання своїх батьківських обов`язків, та з урахуванням того, що такий захід буда застосований в інтересах дитини.
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи інтереси дитини, яка не повинна страждати від самоусунення матері від виконання батьківських обов`язків, керуючись найкращими інтересами дитини, відповідно до ст. ст. 7, 17, 19, 141, 153, 155, 157, 164 Сімейного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів новонародженої дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 05.09.2025 року, Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно новонародженої дитини жіночої статі ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5). 
З огляду на наданий висновок , судом встановлено, що комісією було ретельно досліджено питання щодо доцільності позбавлення батьківських справи відповідача відносно новонародженої дитини, встановлені фактичні обставини щодо проживання відповідача, встановлені обставини, що прямо свідчать про небезпеку перебування дитини з матір`ю. 
Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.
Частиною 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.21991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58).
У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).
Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Як роз`яснено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В ході розгляду справи, та з огляду на досліджені документи/докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, судом встановлено, що відповідач життям дитини не цікавиться, не вчинила жодних дій направлених на належне виконання батьківських обов`язків, мати не відвідує та не утримує дитину. 
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідачем не створені умови для проживання дитини в безпечних умовах, у спокійному середовищі, відповідач не забезпечена житлом, наявне житло перебуває в антисанітарному стані, а тому, вирішуючи дану справу, з огляду на досліджені докази та обставини, що стали підставою для надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. 
Судом враховується, що дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, який відповідач не може забезпечити. Зокрема, за час розгляду справи відповідач не довела суду такої можливості. 
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. 
Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо обов`язку утримання дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.
Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що належним розміром аліментів на дитину, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як дитини на користь якої стягуються аліменти, так і відповідача.
При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
На підставі викладеного, з урахування досліджених доказів, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення батьківських прав буду відповідати інтересам дитини, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Керуючись ст.ст. 55, 56, ЦК України, ст.ст. 150, 155, 164-166, 171 СК України, ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-81, 247, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10.09.2025 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі:1 211, 20 гривень. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 04.06.2026р.
Суддя: