Справа № 674/2065/25 
Провадження № 2/674/173/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді    Шафікової Ю.Е.,
за участю секретаря  Проценко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом висилення,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Наталюк Назар Миколайович звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , шляхом виселення з житлового будинку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
В обгрунтування позовної заяви зазначив, що позивач є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 26 серпня 2008 року. Відповідачка ОСОБА_2 проживає в даному будинку без реєстрації з 2015 року. В 2022 році позивач переїхав проживати в АДРЕСА_2 до своєї матері, оскільки здійснює догляд за матір`ю на непрофесійній основі. Відповідачка спочатку говорила, що деякий час поживе в будинку, оскільки їй немає де жити. Через деякий час позивач знову звернувся до відповідачки щоб вона залишила його будинок, кожного разу відповідачка говорила, що з`їде, посадила город коли збере урожай, тоді з`їде, або ще щось інше говорила. Протягом 2-х останніх років відповідач постійно просив відповідачку залишити його будинок, пропонував їй забрати усі речі, які вони спільно купили, віддає їй машину, яку вони спільно купили, однак остання не бажає залишати будинок, наполягаючи на тому, що вона на протязі 10 років вкладала свої кошти в будинок. Позивач звертався до поліції з відповідною заявою, щоб виселити відповідачку, однак йому надана відповідь, що він має вирішувати спір у судовому порядку. Відповідачка виселитися з будинку відмовляється, проживає без законних підстав, відповідачка сплачує комунальні послугив якими сама ж користується, садить город, самостійно його збирає і використовує врожай та майно для власних потреб. При тому, що позивач, як власник будинку усі роки поспіль сплачує земельний податок на дане домоволодіння. Крім того, ОСОБА_2 має власне житло за яким зареєстрована, однак в добровільному порядку відмовляється виселитись, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом. 
Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікової Ю.Е. від 24 листопада 2025 року справу прийнято до провадження суду та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань не направляла, причин неявки суду не повідомила, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та встановивши відповідні до них правовідносини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 26 серпня 2008 року, який виданий приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області Григор`євим С.В. та зареєстровано в реєстрі за №4073. 
Відповідно до довідок виданих старостою Тинянського старостинського округу Новодунаєвецької селищної ради №5-224 №5-225 та від 14.11.2025 року вбачається, що в будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , немає зареєстрованих осіб, в даному будинку проживає без реєстрації ОСОБА_2 .
Згідно податкового повідомлення - рішення від 27.05.2020 року №6968409-5105-2207 ГУ ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_1 сплачує земельний податок, що підтверджується копіями чеків.
Відповідно до положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 ЦК України).
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. 
Відповідно до ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Відповідно до відповіді №2037939 від 24.11.2025 року з Єдиного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 
Згідно копії заяви про призначення житлової субсидії від 25.96.2025 року, ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання с. Голозубинці просить призначити їй субсидію для відшкодування витрат на оплату житлових комунальних послуг.
За адресою АДРЕСА_1 , реєстрація відповідачки відсутня. А також, суду не були надані будь-які інші докази щодо фактичного проживання відповідачки за даною адресою.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що з урахуванням того, що відповідачка не є власником майна, членом сім`ї власника, а також не надала суду доказів стосовного того, що вона відноситься до кола осіб, які постійно проживали з позивачем і вели спільне господарство, а також не зареєстрована у спірному будинку, то і використовувати таке майно для проживання, остання відповідно права не має.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року по справі № 196/476/13-ц (провадження № 61-48206св18).
Водночас, суд враховує, що сам по собі факт тривалого проживання відповідачки у спірному будинку разом із позивачем не породжує у неї самостійного речового чи зобов`язального права користування таким житлом, за відсутності правових підстав, передбачених законом або договором.
За таких обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка фактично займає спірне житлове приміщення без наявності передбачених законом правових підстав, вона не є власником майна чи членом сім`ї власника, а також не набула права власності чи користування житлом у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим її подальше проживання спірній у спірному будинку є таким, що порушує права позивача як власника.
Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 жовтня 2020 року по справі № 447/455/17, провадження № 14-64цс20, зробила наступний висновок: «…Підсумовуючи висновки про принципи застосування статті 8 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, викладені у рішеннях ЄСПЛ, виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві… При цьому необхідно звернути увагу, що ЖК УРСР був прийнятий 30 червня 1983 року і він не відображає усіх реалій сьогодення. ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України…».
Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі № 182/7347/18, провадження № 61-19252св19.
З огляду на викладене, враховуючи необхідність забезпечення ефективного захисту права приватної власності, а також дотримання принципу співмірності втручання у право на житло, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом усунення перешкод у користуванні належним позивачці майном шляхом виселення відповідачки зі спірного будинку без надання іншого житлового приміщення
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282, 293, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом висилення - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з житлового будинку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

- позивач –  ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідачка - ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення складено 02 липня 2026 року.

Суддя          Ю. Е. Шафікова