Справа № 157/481/26 	Головуючий у 1 інстанції: Ходачинський Р. О. 	
Провадження № 22-ц/802/856/26  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року          місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Осіпука В. В.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Крюкової Марини Володимирівни на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 травня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
16.03.2026 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 1944286 у розмірі 26775 грн, сплачений судовий збір 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного в електронній формі між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 договору № 1944286 про надання споживчого кредиту від 17.11.2024 року останнє зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 5100 грн. У період з 17.11.2024 до 13.08.2025 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 3366 грн, які спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами, що є підтвердженням факту отримання боржником від первісного кредитора грошових коштів.
Згідно з умовами договору факторингу № 13082025-1 від 13.08.2025 до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі заборгованості 23332,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5100 грн, за процентами 8032,50 грн та штрафні санкції 10200 грн. За 90 календарних днів (14.08.2025 - 11.11.2025) у межах строку кредитного договору позивачем нараховано відсотки у розмірі 3442,50 грн, у зв`язку з чим сума заборгованості за договором становить 26775 грн.
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 травня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 1944286 від 17.11.2024 у розмірі 8073 (вісім тисяч сімдесят три) гривні.
Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 802 (вісімсот дві) гривні 72 коп. судового збору та 1507 (одна тисяча п`ятсот сім) гривень 50 коп витрат за надання професійної правничої допомоги.
Не погоджуючись з рішенням,представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Крюкова М. В. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд дійшов неправильного висновку щодо стягнення відсотків. В даному випадку нараховані відсотки не носять штрафного характеру - не є пенею чи неустойкою, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Судом не надано належної оцінки доказам (жодної оцінки), а саме: не враховано, що позивачем надано поденний детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Наданий позивачем поденний розрахунок заборгованості (картка обліку) є належним та допустимим доказом заборгованості. Просить рішення скасувати.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 17 листопада 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1944286 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» (а.с. 93-99).
Згідно з умовами договору ТОВ «Слон Кредит» надає ОСОБА_1 кредит у сумі 5100 грн строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п. 1.3, 1.4 договору).
Відповідно до п. 1.5.1 – 1.5.3 договору підвищена процентна ставка становить 15% в день та застосовується за перший день користування кредитом (за календарний день в якому надано кредит). Стандартна процентна ставка становить 3% в день та застосовується з другого дня користування кредитом (включно) до 16.12.2024 року включно. Знижена процентна ставка 1.5% в день та застосовується в період дії стандартної процентної ставки, відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 16.12.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою протягом періоду її дії до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача у період дії стандартної ставки здійснюється за стандартною процентною ставкою, на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та проінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка протягом періоду її дії, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки користування кредитом за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки протягом періоду її дії. Пільгова процентна ставка становить 0,75% в день та застосовується з 17.12.2024 року (включно) до останнього дня строку кредиту (включно).
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 договору). Дати надання кредиту: 17.11.2024 року або 18.11.2024 року (п. 2.2 договору).
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3. Договору. (п. 5.1 договору).
Відповідно до п. 5.3 договору у разі направлення Споживачем коштів з метою дострокового повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом (якщо відсутня інша заборгованість, з урахуванням черговості передбаченої пунктом 5.6. цього Договору), проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення, тобто вважається що строк сплати таких процентів настав в момент отримання такого платежу. Якщо, після сплати Споживачем таких процентів, у Споживача залишаються несплаченими штрафи, решта коштів направляється на сплату штрафів. Залишок коштів (за наявності) направляється на дострокове повернення (частково або в повному обсязі) суми (тіла) кредиту.
Згідно з підпунктом 3 п. 4.1 договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4 Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2 договору).
Договір від 17.11.2024, а також додатки до нього – таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 100), паспорт споживчого кредиту (а.с. 103-104), які є його невід`ємною частиною (п. 9.11 договору), підписані сторонами договору, зокрема відповідачем – електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е042.
Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Слон кредит» перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 в розмірі 5100 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» № 20250820-1488 від 20.08.2025 (а.с. 87), повідомленням АТ «Акцент-Банк» від 24.03.2026 № 18898/47-260322/127-БТ (а.с. 114) та інформацією товариства про рух коштів (а.с. 115-118).
У наданому позивачем розрахунку заборгованості за кредитом у гривні за договором № 1944286 від 17.11.2024 визначено, що станом на 20.10.2025 боржник має заборгованість перед ТОВ «Слон Кредит» у розмірі 26775 грн, що складається з тіла кредиту 5100 грн, відсотків за користування кредитом 11475 грн та штрафу, пені (за просрочку платежу) 10200 грн (а.с. 81).
Матеріалами справи підтверджується факт укладення 17.11.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 договору № 1944286 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» та виконання кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 5100 грн, а також неналежне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що добровільно не сплачена.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (далі Закону № 2102-ІХ), з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався і триває по теперішній час.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача штрафу в розмірі 10200 грн за невиконання/неналежне виконання умов кредитного договору підлягає списанню кредитодавцем.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності 24.12.2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Судом першої інстанції з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що 17.11.2024 нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 15% в день, а з 18.11.2024 до 16.12.2024 - за ставкою 1,5% в день, тобто у більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством. Відсоткова ставка позивачем встановлювалась та не змінювалася відповідно до змін у Законі, нарахування відсотків у цей період здійснювалося всупереч нормам законодавства.
Враховуючи, що Законом України від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» було передбачено те, що він набирає чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір було укладено 17.11.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Договір про надання споживчого кредиту укладено після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення розміру процентної ставки понад 1% є нікчемними згідно з ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором слід розраховувати виходячи із встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1% за період з 17.11.2024 до 16.12.2024.
З огляду на зазначені норми законодавства судом першої інстанції було проведено власний розрахунок, у відповідності до якого 17.11.2024 з урахуванням ставки 1% в день від суми кредиту відповідачу повинні були бути нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 51 грн.
У період з 18.11.2024 до 16.12.2024 (всього 29 днів) з урахуванням ставки 1% в день від суми кредиту, відповідачу повинні були бути нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 1479,00 грн (29 х 51). Із врахуванням сплати відповідачем 16.12.2024 на користь позивача 2983,50 грн як погашення заборгованості, така внесена сума у порядку черговості повинна була бути зарахована на погашення заборгованості за відсотками та часткове погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим станом на 17.12.2024 залишок заборгованості відповідача за кредитом, з урахуванням часткового погашення, становив: тіло кредиту – 3646,50 грн (5100 + 51 + 1479 - 2983,50), відсотки за користування - 0 грн.
У період з 17.12.2024 до 05.01.2025 (всього 20 днів) з урахуванням ставки 0,75% в день від суми кредиту, що передбачена п. 1.5.3 Договору, відповідачу повинні були бути нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 547,00 грн (20 х 27,35). Із врахуванням сплати відповідачем 05.01.2025 на користь позивача 1147,50 грн як погашення заборгованості, така внесена сума у порядку черговості повинна була бути зарахована на погашення заборгованості за відсотками та часткове погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим станом на 06.01.2025 залишок заборгованості відповідача за кредитом, з урахуванням часткового погашення, становив: тіло кредиту – 3046,00 грн (3636,50 + 547,00 - 1147,50), відсотки за користування кредитом - 0 грн.
У період з 06.01.2025 до 13.08.2025 (всього 220 днів) з урахуванням ставки 0,75% в день від суми кредиту, що передбачена п. 1.5.3 Договору, відповідачу повинні були бути нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 5027,00 грн (220 х 22,85).
Таким чином за таким розрахунком загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором буде становити 8073 грн, з яких 3046 грн – тіло кредиту, 5027 грннараховані відсотки за користування кредитом. Враховуючи розмір первинного тіла кредиту 5100 грн та здійснених Позичальником протягом користування кредитом платежів у розмірі 4131 грн, такий розмір остаточної заборгованості відповідає принципам справедливості та добросовісності, тому є законним, пропорційним діям Позичальника, що були спрямовані на виконання зобов`язання, та повністю узгоджується з економічною метою кредитних відносин.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
13 серпня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та ТОВ «Слон Кредит» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 13082025-1 (а.с. 61-64).
Згідно з п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Права грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 1.2 перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з договором факторингу під правом вимоги розуміється права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) Заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.
Ціна Продажу за договором становить 1 936 527,89 грн (п. 3.3. договору факторингу). Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни Продажу, передбаченої п.3.3. цього Договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за реквізитами (п. 3.4 договору факторингу).
Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 13082025-1 від 13.08.2025 (а.с. 69 зворот), платіжною інструкцією № 4838 від 15.08.2026 (а.с. 78), повідомленням про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1944286 від 17.11.2024 (а.с. 79), Реєстром боржників від 13.08.2025 (а.с. 85-86), ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23332,50 грн, з яких: 5100 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8032,50 грн - заборгованість за відсотками; 10200 грн – заборгованість за пенею.
Однак, враховуючи, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 8073,00 грн, що встановлено судом, позивач набув право вимоги до відповідача саме у такому розмірі.
Договір факторингу та додатки до нього підписані його сторонами, що підтверджує укладення договору факторингу та перехід права вимоги від клієнта – ТОВ «Слон Кредит» до фактора – ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Суд дійшов висновку, що копії договору факторингу, акту прийому-передачі Реєстру Боржників, платіжної інструкції, реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Починаючи з 15 серпня 2025 року до 11 листопада 2025 року, відповідно до п. 1 договору № 1944286 від 17.11.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» здійснювало нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 0,75% в день, оскільки ОСОБА_1 і надалі не сплачував заборгованість. Нарахування підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», згідно з яким за вказаний період нараховано відсотків на загальну суму 3404,25 грн (а.с. 82-83).
Суд вважає таке нарахування відсотків ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» безпідставним. Оскільки згідно з договором факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованості з боржника, яка виникла на підставі кредитного договору, а не виникне після укладення договору факторингу. Подальше нарахування Фактором відсотків, тобто збільшення боргу, не передбачено умовами договору факторингу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Оскільки сума заборгованості відповідача за договором № 1944286 про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» від 17.11.2024 у розмірі 8073 грн підтверджена проведеним судом розрахунком, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.
Таким чином, суд першої інстанції, частково задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, дійшов висновку, що ТОВ «Слон Кредит» не мало права визначати проценту ставку у розмірі 3 % та 1,5 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день відповідно до положень ч. 5 ст. 8 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він узгоджується з обставинами справи та нормами права, які регулюють дані правовідносини. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває нині, що є загальновідомим фактом.
За наведених обставин, враховуючи, що відсотки первісним кредитором нараховано у період запровадження воєнного стану, який триває дотепер, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у нарахуванні відсотків починаючи з 15 серпня 2025 року до 11 листопада 2025 року, відповідно до п. 1 договору № 1944286 від 17.11.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» здійснювало нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 0,75% в день ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» здійснені після відступлення права вимоги та поза межами строків кредитування, оскільки згідно з договором факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованості з боржника, яка виникла на підставі кредитного договору, а не виникне після укладення договору факторингу. Подальше нарахування відсотків, тобто збільшення боргу, не передбачено умовами договору факторингу.
Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, суд прийняв до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Також судом враховано, що надані адвокатом послуги є для нього типовими в силу укладеного із позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» договору про надання правової допомоги та здійсненої оплати за надані послуги, які свідчать про надання адвокатом аналогічної правової допомоги за іншими кредитними договорами, а відтак зазначене не потребує витрат значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Отже, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, часткове задоволення позову, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1507,50 грн.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, оскільки саме такий розмір професійної правничої допомоги, на переконання суду, буде відповідати обсягу наданих послуг і відсотковому співвідношенні до задоволених вимог, а також вимогам розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції і у рішенні суду їм надано правильну правову оцінку, доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування чи зміни немає.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 268, 367, 368, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Крюкової Марини Володимирівни залишити без задоволення.
Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 травня 2026 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: