Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/3091/25
Провадження № 2/935/503/26
РІШЕННЯ
Іменем України
02 червня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Рибнікової М. М.,
за участю секретаря Бондаренко Н. С.
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
встановив:
Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути із відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 6000 грн щомісячно до досягнення нею 23 років на період навчання за умови його продовження. 
Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 2005 року сторони перебували у шлюбі. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області 10.06.2010 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , 2007 р.н., яка досягла повноліття та продовжує навчання, є студенткою денної форми навчання у Державному університеті «Житомирська політехніка», факультет національної безпеки, права та міжнародних відносин. Термін навчання становить з 01.09.2025 по 30.06.2029. Син самостійного заробітку не має, не має змоги влаштуватись на роботу. Згідно п. 3.2 Договору № 2101 -КЗ 001/Б/Д-122-2025 від 11.08.2025 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 140000 грн., зокрема 1-й рік -35000 грн.; 2-й рік - 35000 грн.; 3-й рік - 35000 грн. та 4-й рік - 35000 грн., а також витрати на утримання гуртожитку, придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо необхідні значні кошти. Крім того, ОСОБА_3 хворіє на первинний двобічний гонантроз 1-2 ступеня, СФНТ1, недостатність мітрального клапану 1-го ступеню та потребує постійного як амбулаторного так і стаціонарного лікування, а також хоча б раз на рік санаторно-курортного протирецидивного лікування. Позивач зазначає, що вона працює в Коростишівській ЦРЛ ім. Потєхіна на посаді медичної операційної сестри операційного блоку та отримує заробітну плату, якої не вистачає на життя та сплати комунальних послуг. Крім доньки ОСОБА_3 виховує неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається в Коростишівському ліцеї № 5 і також потребує значних коштів на її утримання, оскільки аліментів не отримує. Разом з тим, зазначає, що відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, проте, має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. без погіршення його матеріального стану. 
Ухвалою суду від 13.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просить здійснювати судовий розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує частково, зменшила розмір позовних вимог до 3000 грн щомісячно.
Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить здійснювати судовий розгляд без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 3000 грн, свою позицію виклав у відзиві на позовну заяву від 13.04.2026. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.02.2007. 
Шлюб між сторонами розірвано , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.10.2010.
Як убачається з довідки №543/25 від 01.12.2025, видану т.в.о. декана факультету національної безпеки, права та міжнародних відносин ДУ «Житомирська політехніка», ОСОБА_3 є студенткою першого курсу навчання, денної форми навчання. Освітнього ступеня бакалавр, спеціальності КЗ «Національна безпека», на контрактній основі. 
На підтвердження зазначеного позивачем також надано договір №21.01-КЗ.00.1/Б/Д-122-2025 від 11.08.2025 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між ДУ «Житомирська політехніка» та ОСОБА_1 (для здобувача освіти ОСОБА_3 ), договір №21.01-03.06/Д-128-2025 від 11.08.2025 про навчання у закладі вищої освіти, укладений між ДУ «Житомирська політехніка» та ОСОБА_1 (для здобувача освіти ОСОБА_3 ), а також договір №17-05/1116 від 05.09.2025 про тимчасове проживання у студентському гуртожитку ДУ «Житомирська політехніка» ОСОБА_3 . 
Платіжної інструкцією №0.0.4514463621.1 від 23.08.2025 та платіжною інструкцією №0.0.4519960457.1 від 28.08.2025 підтверджується факт здійснення оплати позивачем за навчання доньки ОСОБА_3 у розмірі 10500 грн та за проживання останньої у гуртожитку у сумі 300 грн. 
Відповідно довідки №С21885 , виданої лікарем ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з діагнозом первинний двобічний гонантроз 1-2 ступеня, СФНТ1, недостатність мітрального клапану 1-го ступеню потребує постійного лікування , у тому числі санаторно-курортного. 
Відповідно довідки №603 від 11.12.2025 до складу сім`ї /зареєстрованих за адресою : АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 входять: остання та дочка ОСОБА_4 , 2013 р.н. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 . 
Відповідно довідки до акту огляду МСЕК 12ААГ №413452 від 14.08.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має 2 групу інвалідності, протипоказана важка фізична праця, дата чергового переогляду 14.08.2026. 
Свідоцтвом про шлюб від 06.08.2010 НОМЕР_4 підтверджується укладення шлюбу 06.08.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .
Відповідач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , 2019 року народження.
Згідно довідки про доходи №1274972931024207, виданої ГУ ПФУ в Житомирській області, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 13822 грн. 
Згідно довідки головного лікаря КНП «Коростишівська ЦРЛ ім.. Д. І. Потєхіна» від 10.12.2025 ОСОБА_1 працює операційною медичною сестрою операційного блоку зазначеного медичного закладу з 25.07.2023 (наказ №130-о) по даний час. 
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (ст. 185 СК України).
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Відповідач ОСОБА_9 є працездатним, однак, відповідно до медичних показників важка фізична праця йому протипоказана (наявність 2 групи інвалідності) , отримує пенсію у розмірі 13822 грн, щодо наявності іншого доходу у відповідача докази відсутні, крім того, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від шлюбу , в якому перебуває і на даний час. 
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, батьки мають бути працездатними, щоб утримувати дитину.
Суд зазначає, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, оздоровленням, відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВС від 13.04.2021 у справі №308/4214/18).
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Згідно з ч.3 ст.12, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до письмової заяви відповідача від 02.06.2026 останній визнає позовні вимоги у розмірі 3000 грн. 
Відповідно до письмової заяви позивача від 02.06.2026 , остання фактично зменшила розмір позовних вимог, оскільки підтримала позовні вимоги частково у розмірі 3000 грн. 
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця.
Саме така сума, на думку суду, буде справедливою, реальною та відповідатиме потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а також можливостям відповідача.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 19.01.2026.
Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, що також є підставою для звільнення від сплати судового збору, суд вважає за можливе віднести судовий збір на рахунок держави.
Ураховуючи викладене, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 180-182, 191, 192, 199, 200 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 223, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 12.12.2025 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2029, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Судовий збір віднести на рахунок держави.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. М. Рибнікова