САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2022/26 
Провадження №3/726/362/26 
Категорія 156 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,- 
ВСТАНОВИВ :
До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. 
Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 22.05.2026 року о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Фольцваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Хотинській, 39 у м. Чернівці під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме під впливом барбітуратів, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 та його захисник Роздорзький Р.А. в суд подали заяву-заперечення де вказали, що того дня ОСОБА_1 було зупинено внаслідок порушення ним правил дорожнього руху, про що він не заперечує. В ході спілкування працівники поліції зажадали від пасажира документ, який підтверджує його особу, після чого витягнули його та водія із автомобіля. Без пояснення будь-яких причин та встановлення ознак алкогольного спяніння чи направлення на огляд, його доставили до лікаря нарколога де він здав біологічний матеріал у якому виявили сліди барбітуратів. 
Зазначає, що застосування тест смужки, як швидкого тесту для визначення наркотичного спяніння, не є лабораторним дослідженням, а тому його результати не є недійсними. 
Враховуючи викладене проссятьзакрити провадження у справі у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідивши відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, встановлено, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. Водій не заперечував та сплатив штраф за порушень ПДР на місці зупинки.
В ході спілкування працівник поліцї розпитував чому водій порушив правила дорожнього руху та вказав, що йому відомо про те, що водія притягували до адміністративної відповідальності за подібні правопорушення вже 15 разів. Водій пояснив, що одного разу на нього навіть склали протокол за ст. 130, однак суд закрив провадження у справі, тепер він возить дану постанову із собою. Працівник поліції попросив показати йому постанову, на що водій погодився. 
У подальшому почалась розмова із пасажиром ОСОБА_1 . Працівник поліції попросив предявити документи, які посвідчуть його особу. Документів у пасажира не виявилось, а тому працівники поліції вирішили затримати пасажира: силою відкрили двері, витягнули з машини, одягнули кайданки та помістили до службового автомобіля. У цей час ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та почав суперечити працівникам поліції, заважати здійснювати адміністративне затримання. Одразу ж після цього, полісмен одягнув на нього кайданки та вказав, що він повинен поїхати на огляд з метою визначення стану спяніння. Оцінюючи дії працівників поліції варто вказати таке.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння встановлюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 р., де вказано, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Отже, відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року обов`язковою передумовою проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є наявність у поліцейського об`єктивних та належним чином зафіксованих ознак такого стану. Саме встановлення та повідомлення водію конкретних ознак сп`яніння є тією законною підставою, з якою закон пов`язує право поліцейського ініціювати проведення відповідного огляду.
Разом із тим, із дослідженого судом відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції не вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені вказаною Інструкцією. 
Крім того, працівники поліції під час спілкування з водієм не повідомляли останньому про виявлення у нього будь-яких ознак сп`яніння, не конкретизували такі ознаки та не зазначали обставин, які б могли об`єктивно свідчити про перебування останнього у стані будь-кого виду спяніння сп`яніння. 
За таких обставин суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів існування у працівників поліції передбачених законом підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відтак сама лише вимога поліцейського про проходження такого огляду, за відсутності зафіксованих ознак сп`яніння та належного обґрунтування необхідності його проведення, не може вважатися такою, що ґрунтується на вимогах статті 266 КУпАП та положеннях Інструкції №1452/735.
Варто звернути увагу також і на те, що відповідно до п. 12, 8 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Матеріали справи містять направлення на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак відомості, зазначені у цьому документі, не узгоджуються з фактичними обставинами справи та дослідженим відеозаписом. Так, у направленні зазначено, що його складено о 17 год. 55 хв., проте відеозапис свідчить про відсутність на цей момент будь-яких дій працівників поліції, пов`язаних із встановленням у водія ознак сп`яніння, роз`ясненням підстав для проходження огляду чи оформленням відповідного направлення. Наведене ставить під обґрунтований сумнів достовірність відомостей, внесених до направлення, та свідчить про його формальний характер.
Суд враховує, що направлення на огляд є процесуальним документом, який повинен відображати реальні обставини виявлення ознак сп`яніння та послідовність дій поліцейського. Внесення до нього відомостей, які не відповідають фактичним обставинам, позбавляє такий документ належної доказової сили та виключає можливість покладення його в основу висновку про законність вимоги працівників поліції щодо проходження водієм медичного огляду. Такі суперечності також ставлять під сумнів дотримання встановленої законом процедури направлення особи на огляд та тлумачаться судом на користь особи, яка притягається до відповідальності.
У подfльшому, по прибуттю до закладу охорони здоровя, ОСОБА_1 здав біологічний матеріал – сечу. Шляхом занурення у неї тес-смужки встановлено, що останній перебуває під впливом лікарської речовини – барбітурату. Дані обставини підтверджуються у висновку № 222 від 22.05.2025 року.
Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№ 1452/735 від 09.11.2015 року затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.
Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.
Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Разом із тим, як це вбачається із відеозапису лабораторне дослідження біологічного матеріалу не проводилось. У свою чергу варто зауважити, що швидкий тест на наркотичні чи лікарські речовини забезпечує лише якісний, попередній аналітичний результат. Для отримання підтвердженого результату слід використовувати вторинний аналітичний метод. Існує можливість технічної або процедурної помилки, а також заважаючи речовини у зразку сечі можуть привести до помилкових результатів. Позитивний результат не вказує на рівень або інтоксикацію, шлях введення або концентрацію в сечі. Цей тест не розрізняє наркотики та певні ліки. Позитивний результат може бути отримано при вживанні певних продуктів або харчових добавок.
Таким чином можна констатувати, що проведення аналізу методом занурення тест-смужки до ємністю із сечею не є лабораторним дослідженням зразків біологічного середовища, оскільки такий метод допускає ймовірність помилки. Після попереднього аналізу, який може свідчити про наявність в організмі людини наркотичного чи лікарського засобу, необхідне проведення вторинного (лабораторного) дослідження за допомогою методик, які виключають ймовірність помилки.
Таким чином, висновок, складений без проведення лабораторного дослідження, не можна вважати належним та достовірним доказом у справі.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Підсумовуючи, суд приходить висновку, що ряд дії працівників поліції при реалізації процедури огляду водія на стан сп`яніння були необґрунтованими. Судом не встановлено достатніх підстав для ініціювання процедури огляду особи на стан сп`яніння, встановлено порушення порядку огляду особи на стан сп`яніння, що має наслідком недійсність результатів такого огляду.
Вказані обставини, наявність процесуальних недоліків та порушень не забезпечують доведення його беззаперечної винуватості достатньою сукупностю ознак чи неспростовних презумпції, вагомих, чітких і узгоджених між собою. За таких умов, з метою недопущення можливості необґрунтованого його притягнення до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України наказу № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -
ПОСТАНОВИВ :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України – закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.
Суддя	С. В. Мілінчук