Справа № 583/6495/24
2-др/583/22/26 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2026 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді    Семенової О.С.,
за участі секретаря
судового засідання     Гайдейчук К.В., 
учасників справи:
представника відповідача    ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в м. Охтирка заяву представника позивачки, адвоката Цуркана Віктора Івановича, про відшкодування / компенсацію/ та розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2026 року задоволено позовні вимоги  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 
13 квітня 2026 року від представника позивача, адвоката Цуркана В.І., надійшла заява про відшкодування / компенсацію/ та розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, яку мотивує тим, що при зверненні позивачки до суду позовна заява з додатками була відправлена на адресу відповідача 28 грудня 2024 року через АТ «Укрпошта» за власні кошти в сумі 22,50 грн, крім цього 26 травня 2025 року направлялася відповідачу заява про зміну предмету позову через АТ «Укрпошта» за власні кошти в сумі 90,00 грн, 16 березня 2026 року – докази відповідачу на підтвердження внесення коштів на депозит в сумі 66,50 грн, 11 квітня 2026 року – докази про судові витрати в сумі 86,50 грн, всього витрачено 265,50 грн.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2025 року було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову, при її подачі сплачено судовий збір в сумі 484,48 грн., за проведення комплексної оціночної та будівельно-технічної експертизи позивачка сплатила за рахунками експертів 5088,96 грн та 5913,00 грн, всього 11001,96 грн, гонорар за правничу допомогу адвокату становить 15000,00 грн, виходячи з тарифу 1000,00 грн за 60 хв роботи адвоката. Просить стягнути з відповідача ці витрати на користь позивачки. 
Судовий розгляд цієї заяви було призначено на 23 квітня 2026 року о 15 год 30 хв без виклику сторін, їх представників відповідно до вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України, який не відбувся з причини, незалежної від суду, оскільки 23 квітня 2026 року в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області з 09 год 05 хв до 17 год 15 хв було відсутнє електропостачання в зв`язку з аварійним відключенням, що підтверджено довідкою керівника апарату суду / Т. 2 а.с. 215/, судовий розгляд було відкладено на 11 травня 2026 року.
В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Савочка А.М., заперечив проти задоволення заяви сторони позивача, вважає, що витрати за проведення комплексної оціночної та будівельно-технічної експертизи в сумі 11001,96 грн не підлягають до стягнення з відповідача, так як за клопотанням відповідача було проведено комплексну оціночно-земельну та оціночно-будівельну експертизи, на підставі їх висновку було прийняте судове рішення, за проведення яких відповідач сплатив 24596,64 грн, тому ці кошти слід стягнути з позивачки на користь відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн вважає, що така сума значно завищена, не відповідає обсягу роботи, оцінює послуги адвоката в сумі 1000,00 грн. 
Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд уважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Оскільки представник позивачки в ході судового розгляду не подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, та витрат, пов`язаних із розглядом справи, хоча заявив про них в позовній заяві, то в судовому рішення не було вирішено це питання, тому необхідно це вирішити додатковим судовим рішенням в цій справі.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2026 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості належної йому частки в розмірі 1/2 за житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,24 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 129100,00 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч сто грн.) за рахунок коштів, внесених ОСОБА_2 на депозитний рахунок № UA558201720355249001000008869, отримувач: ТУ ДСА України в Сумській області, код отримувача: 26270240, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ (платіжна інструкція 0.0.43792725131 від 20 травня 2025 року, платіжна інструкція 15347871971 від 16 лютого 2026 року). Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,24 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,24 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати по сплаті судового збору ОСОБА_2 в сумі 968,96 грн було компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України /Т.2 а.с. 183-186/.
Судом установлено, що позивачка ОСОБА_2 26 грудня 2024 року через свого представника, адвоката Цуркана В.І., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, в якому повідомила суд, що планує понести витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 15000,00 грн /Т. 1 а.с. 5 /.
30 грудня 2024 року від представника надійшла заява про доручення доказів на підтвердження надіслання поштою позовної заяви з додатками відповідачу, оскільки в нього відсутній електронний кабінет в ЕС ЄСІТС та надано копію накладної Укрпошти № 4270300019287 від 28 грудня 2024 року відправник ОСОБА_2 , одержувач ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , сума 20,00 грн, ПДВ 2,50 грн / Т. 1 а.с. 27-30/.
10 лютого 2025 року від представника позивачки надійшла заява про забезпечення позову, сплачено судовий збір в сумі 493,48 грн / Т. 1 а.с. 70-74/.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2025 року задоволено заяву представника позивачки про забезпечення позову / Т. 1 а.с. 76/.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивачки та призначено комплексну оціночну та будівельно-технічну експертизу, провадження у справі було зупинено / Т. 1 а.с. 117-119/.
01 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання судового експерта та рахунок-фактура № 18 від 28 березня 2025 року за поділ домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 5088,00 грн, рахунок-фактура № 178 від 28 березня 2025 року за вирішення першого питання експертизи 5513,00 грн, транспортні витрати 400,00 грн, всього 5913,00 грн / Т. 1 а.с. 127-128/.
27 травня 2025 року представник позивачки подав заяву про зміну предметі позову та опис вкладення від ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_3 позовної заяви, копій довідки, витягів, квитанцій оплати за витяги, за експертизу, накладну Укрпошти № 4270600131500 від 26 травня 2025 року на суму 90,00 грн /Т. 1 а.с. 174-186/.
Позивачка сплатила 03 квітня 2025 року за проведення експертизи ОСОБА_4 5913,00 грн, ОСОБА_5 – 5088,00 грн / Т. 1 а.с. 188-189/.
17 березня 2026 року представник позивачки подав заяву про долучення доказів про наявність коштів позивачки на депозитному рахунку суду з описом вкладень від ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_3 та накладною Укрпошти № 4270300157663 від 16 березня 2026 року на суму 65,00 грн / Т. 2 а.с. 154-164/. 
25 грудня 2024 року між позивачкою адвокатом Цурканом В.І. та ОСОБА_2 укладено договір про правничу допомогу, відповідно до умов якого сторони домовились про вартість послуг, які становлять 15000,00 грн / Т. 2 а.с. 208/. 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку /дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі N362/3912/18 (провадження N61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі N201/14495/16-ц (провадження N61-22962св19).
В обґрунтування розміру понесених витрат на правничу допомогу адвокат Цуркан В.І. додав розрахункову квитанцію серії ЦВІ № 25-12/2024 на суму 15000,00 грн; акт приймання-передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу (детальний опис) від 10 квітня 2026 року, з якого слідує, що адвокат витратив 17 години 35 хвилин, на суму за кількогодин 17350,00 грн, вартість однієї години за домовленістю сторін становить 1000,00 грн /Т. 2 а.с. 209-211/.
Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04 жовтня 2021 року № 640/8316/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19, від 17 січня 2024 року у cправі №910/2158/23.
Враховуючи особливості предмета спору, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру, співмірності з позовом та складністю справи. Крім того суд зазначає, що адвокатом неодноразово подавалися заяви, які дублювалися, а також ті, які не впливали на вирішення справи по суті. В зв`язку з цим суд дійшов висновку про те, що заява представника позивачки підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., витрат на поштові відправлення в розмірі 265,50 грн, що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При подачі заяви про забезпечення позову позивачка сплатила судовий збір в сумі в сумі 493,48 грн / Т. 1 а.с. 70-74/.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 29 листопада 2002 року, ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій / Т. 1 а.с. 113/, тому він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення. Звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Тому судові витрати по сплаті судового збору позивачкою  ОСОБА_2 в сумі 493,48 грн компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Щодо стягнення витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд зазначає, що при постановленні судового рішення від 08 квітня 2026 року у справі суд послався на висновок експертів № 1875/178 за результатами проведення комплексної оціночно-будівельної, будівельно-технічної експертизи від 16 квітня 2025 року в частині неможливості поділу спірного домоволодіння, що проведено експертом ОСОБА_5 , вартість його роботи склала 5088,00 грн /Т. 1 а.с. 127, 144-147/. З висновком вказаної експертизи щодо оцінки будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 244000,00 грн сторона відповідача не погодилася та за їх клопотанням було призначено комплексну судову оціночно-земельну та оціночно-будівельну експертизу, за проведення якої відповідач сплатив 24596,64 грн / Т. 2 а.с. 27а/.
За висновком вказаної судової експертизи дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, включаючи вартість земельної ділянки, становить 258200,00 грн / Т. 2 а.с. 51/. Сторона позивача погодилася з такою оцінкою, позивачка внесла на депозитний рахунок половину вказаної вартості в сумі 129100,00 грн., яка і була стягнута на користь відповідача судовим рішенням від 08 квітня 2026 року.
Тому стягненню з відповідача підлягають витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 5088,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково заяву представника позивача, адвоката Цуркана Віктора Івановича, про відшкодування / компенсацію/ та розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом судової справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 /шість тисяч гривень 00 копійок/, витрати на поштові відправлення в розмірі 265,50 /двісті шістдесят п`ять гривні 50 копійок/, витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 5088,00 грн / п`ять тисяч вісімдесят вісім гривні 00 копійок/, всього до стягнення підлягає 11353,50 грн /одинадцять тисяч триста п`ятдесят три гривні 50 копійок/.
Відмовити в задоволенні іншої частини вимог.
Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судові витрати по сплаті судового збору  ОСОБА_2 в сумі 493,48 грн / чотириста дев`яносто три гривні 48 копійок/.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.
Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 17 липня 2000 року Охтирським УМВС України в Сумській області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду 
Сумської області        О.С. Семенова