ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 липня 2026 року м. Житомир справа № 240/5954/26
категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Комунального підприємство "Пролісок" Волицької сільської ради про стягнення податкової заборгованості, 

встановив:

Головне управління ДПС у Житомирській області звернулось до суду з позовом до Комунального підприємство "Пролісок" Волицької сільської ради у якому просить стягнути податкову заборгованість в сумі 1267205,44 грн, здійснити стягнення з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податків.
В обґрунтування позову вказує, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів у вигляді заробітної плати на загальну суму 1267205,44 грн, з яких: 533646,15 - основний платіж, 149452,54 грн - штрафна санкція, 575576,23 грн - пеня, який не сплачено у встановлені строки.
Суддя своєю ухвалою від 23.02.2026 прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила загальне позовне провадження та призначила підготовче судове засідання. 
До суду 06.04.2026 представником відповідача надано клопотання про долучення платіжних доручень, які просить врахувати при стягненні заборгованості
Представник позивача 08.04.2026 подав до суду заяву у якій просить суд надати час для перевірки факту сплати податкового боргу та уточнення позовних вимог.
До суду 12.05.2026 надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі представника. У клопотання зазначено також про визнання податкової заборгованості відповідачем. Окрім того, до клопотання додано копію платіжної інструкції від 28.04.2026.
Ухвалою суду від 20.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
До суду 03.06.2026 надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі представника. До клопотання додано копію платіжної інструкції від 22.05.2026.
Заслухавши пояснення представника позивача, а також зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, зобов`язавши представника Головного управління ДПС у Житомирській області, за наслідком перевірки сплати частини податкового боргу згідно наданих відповідачем платіжних документів, надати заяву про зменшення позовних вимог.
У період із 22.06.2026 по 26.06.2026 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Встановлено, що на підставі висновків Акта перевірки від 08.05.2025 №9807/06-30-24-082/34747369, Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення - рішення форми "Д" від 02.06.2025 №00116062408, яким Комунальному підприємству "Пролісок" Волицької сільської ради збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1399694,92грн, з яких: 674666,15 грн - за податковим зобов`язанням; 149452,54 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; 575576,23 грн - пеня.
У зведеному розрахунку сум податкового боргу, які не були задоволені боржником протягом строку встановленого для їх подання зазначено, що граничний термін сплати - 16.06.2025, а сума податкового зобов`язання, несплаченого в строк становить:
533646,15 грн - за податковим зобов`язанням; 149452,54 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; 575576,23 грн - пеня.
Окрім того, відповідачу за період із 25.08.2025 по 16.12.2025 було нараховано пеню на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України, в розмірі 8530,52 грн. 
Отже, станом на дату звернення до суду з позовом, розмір податкового боргу становить 1267205,44 грн. 
Звертаючись до суду з позовом, представник позивача зазначає, що нарахована заборгованість відповідачем не сплачена у добровільному порядку, з огляду на що просить позов задовольнити та стягнути податковий борг у розмірі 1267205,44 грн.
Під час розгляду справи, відповідачем до суду надано копії платіжних інструкцій, у яких у рядку "Призначення платежу" вказано: "Сплата боргу з ПДФО":
- №3190 від 15.01.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 34);
- 3208 від 06.02.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 34 на звороті);
- №3228 від 05.03.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 34);
- №3261 від 28.04.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 53 на звороті);
- №3288 від 22.05.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 62 на звороті).
Сплата та зарахування визначених у платіжних інструкціях сум, відображено у наданій представником відповідача інтегрованій картці платника (а.с. 70-75).
Отже, відповідачем сплачено податковий борг у розмірі 100000,00 грн, що додатково підтверджується рядком "Сплачено до бюджету" ІКП.
З огляду на встановлені обставини, станом на дату ухвалення даного рішення, сума податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб становить 1 167 205,44 грн= (1267205,44 грн - 100 000,00 грн)
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
В силу пункту 15.1. статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано податкову вимогу форми "Ю" №0006251-1306-0630 від 27.06.2025, загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими податковими зобов`язаннями станом на 25.06.2025 становить 1399694,92 грн.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.
При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
Суд встановив, що на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України контролюючий орган виставив відповідачу податкову вимогу.
Докази, які б підтверджували ту обставину, що податкова вимога оскаржувалась відповідачем в адміністративному або судовому порядку у матеріалах справи відсутні.
Окрім того, відповідач у своїх клопотаннях, наданих до суду, зазначає, що визнає податковий борг, а до суду не надає доказів оскарження податкового повідомлення - рішення від 02.06.2025 №00116062408.
Судом встановлено, що у зведеному розрахунку сум податкового боргу, які не були задоволені боржником протягом строку встановленого для їх подання зазначено, що граничний термін сплати - 16.06.2025, а сума податкового зобов`язання, несплаченого в строк становить: 533646,15 грн - за податковим зобов`язанням; 149452,54 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; 575576,23 грн - пеня
Окрім того, відповідачу за період із 25.08.2025 по 16.12.2025 було нараховано пеню на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України, в розмірі 8530,52 грн. 
Отже, станом на дату звернення до суду з позовом, розмір податкового боргу становить 1267205,44 грн. 
Під час розгляду справи, відповідачем до суду надано копії платіжних інструкцій, у яких у рядку "Призначення платежу" вказано: "Сплата боргу з ПДФО":
- №3190 від 15.01.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 34);
- 3208 від 06.02.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 34 на звороті);
- №3228 від 05.03.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 34);
- №3261 від 28.04.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 53 на звороті);
- №3288 від 22.05.2026 на суму 20000,00 грн (а.с. 62 на звороті).
Сплата та зарахування визначених у платіжних інструкціях сум, відображено у наданій представником відповідача інтегрованій картці платника (а.с. 70-75).
Отже, відповідачем сплачено податковий борг у розмірі 100 000,00грн, що додатково підтверджується рядком "Сплачено до бюджету" ІКП.
Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.
Відповідно до п. 95.1 ст.95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а у разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що докази оскарження вказаної податкової заборгованості в адміністративному або судовому порядку в матеріалах справи відсутні, сума податкового зобов`язання є узгодженою, відтак, позовні вимоги про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

вирішив:

Частково задовольнити позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,м. Житомир, 10003, ЄДРПОУ: 44096781) до Комунального підприємства "Пролісок" Волицької сільської ради (буд.4, с-ще Новоівницьке, Житомирський район, Житомирська область, 13419, /ЄДРПОУ: 34747369 про стягнення податкової заборгованості.
Стягнути з рахунків Комунального підприємства "Пролісок" Волицької сільської ради, які знаходяться у банках, що обслуговують такого платника податків, податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, в розмірі 1167205 (один мільйон сто шістдесят сім тисяч двісті п`ять) гривень 44 копійки .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

06.07.26