Справа № 755/6292/26
Провадження №: 3/755/2962/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" травня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який навчається на ІІ курсі КПК «Лівобережний», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 12.04.2026 року о 18 год. 20 хв., в м. Києві, по вул. Кибальчича, керував транспортним засобом «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6820», номер тесту 5998, результат тестування позитивний 1,65 проміле.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив порушення вимог п. 2.9 (а) Правил Дорожнього руху України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно ввечері 12.04.2026 року вживав алкогольні напої, а саме: декілька пляшок рево та багато кока-коли з чимось алкогольним, можливо горілкою, точно він не знає. Згодом він сів за кермо, не впорався з керуванням та здійснив ДТП. Також він пояснив, що йому дуже соромно, він зробив для себе висновки та запевнив суд, що такого більше не повториться. Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що його і раніше притягували до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія та накладали штраф, востаннє в розмірі 3400 грн, які він планує сплатити коли влаштується на роботу 
Законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що на її онука вже не вперше накладають адміністративне стягнення у виді штрафу, сплатити яке вона не має можливості, оскільки в неї маленька пенсія та хворий на онкологію чоловік. Також додала, що онук вже досить дорослий і повинен самостійно нести відповідальність за свої дії.
Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законного представника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Отже, керування транспортним засобом слід розуміти, як момент, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: показами самого ОСОБА_1 наданими безпосередньо в судовому засіданні, картками обліку адміністративних правопорушень, результатом алкотестеру, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, направленням, копією схеми місця ДТП, письмовими поясненнями, витягом армор, відеозаписами з портативних відеореєстраторів, копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2026 року, копіями постанов Дніпровського районного суду м. Києва від 01.05.2026 року, 04.05.2026 року та 14.05.2026 року.
Так, з долучених відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських вбачається, ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на місці, на що останній погодився, результат тесту 1,65 промілле. Також на відеозаписі видно, що працівники поліції 12.04.2026 року склали на ОСОБА_1 шість протоколів про адміністративне правопорушення, а саме за ст. 173 КУпАП, за ч.1 ст. 178 КУпАП, за ст. 124 КУпАП , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП.
Так, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2026 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке було вчинено 18.11.2025 року, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, а також стягнено судовий збір.
Також, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.05.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 173 та ч. 1 ст. 178 КУпАП, які були вчинені 12.04.2026 року, та застосувати до нього, в силу ст.ст. 13, 24-1 КУпАП, захід впливу у вигляді попередження.
Крім того, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2026 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке було вчинено 12.03.2026 року, та застосувати до нього, в силу ст.ст. 13, 24-1 КУпАП, захід впливу у вигляді попередження.
Також, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.05.2026 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, яке було вчинено 12.04.2026 року, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, а також стягнено судовий збір.
Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Статтею 24-1 КУпАП регламентовано, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Судом встановлено, що порушник вчинив вказане адміністративне правопорушення у віці від 16 до 18 років.
Судом встановлено систематичність вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, а саме: 18.11.2025 року, 12.03.2026 року та 12.04.2026 року, та неефективність застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1КУпАП.
Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.
При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП.
Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. 
Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Згідно правового висновку об`єднаної палати ВС у справі № 720/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA698999980313040149000026001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: код платника; ПІБ адмінштраф.
Стягнути зі  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп. судового збору.
Реквізити для сплати судового збору назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA478999980313141206000026005; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030101.
Роз`яснити  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя: