ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 червня 2026 року	Справа №160/3715/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:

17.02.2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 року № 0669030414.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в податковому повідомленні – рішенні від 09.12.2025 року №0669030414 вказано, що період фінансово – господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено порушення: березень 2021 року. Однак в акті камеральної перевірки від 14.11.2025 року №608880/04-36-04-14-06/32130551 про зазначений період взагалі не згадується. В той же час, як випливає з акту і розрахунку штрафних санкцій доданого до податкового повідомлення – рішення від 09.12.2025 року №0669030414, підставою для застосування штрафних санкцій стала не своєчасна сплата самостійно задекларованого платником податкового зобов`язання з податку на додану вартість, кінцевий строк сплати якого припадав на 01.05.2021 року. Враховуючи дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення – рішення від 09.12.2025 року №066903414, а також дати граничних строків сплати грошових зобов`язань позивач вважає, що нарахування суми штрафу здійснено відповідачем поза межами 1095 днів, а отже оскаржуване повідомлення – рішення підлягає скасуванню як протиправне. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3715/26, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
26.02.2026 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшов письмовий відзив проти позову, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. Перевіркою встановлено, що КП КМР «Кам`янська ТПК» не забезпечено повноту та своєчасність сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість до бюджету у граничні терміни встановлені п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України, у зв`язку з чим в інтегрованій картці платника (далі – ІКП) з ПДВ обліковувався податковий борг. Так, відповідно інформації наведеній у матеріалах перевірки (акт перевірки, додаток до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 року №0669030414), перевіркою даних ІПК встановлено порушення Позивачем граничних термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ визначеної податковою декларацією від 20.04.2021 року реєстраційний номер 9091559508. Граничний термін сплати податкового зобов`язання визначеного у зазначеній звітності, зокрема у сплаченій (погашеній) сумі - 153546,28 грн., настали 01.05.2021 року. Сплата зазначеного податкового зобов`язання здійснювалась частинами у періоді з 9 вересня по 4 листопада 2025 року з порушенням граничного терміну сплати (прострочення), відповідно, від 1593 по 1649 днів. Матеріали перевірки (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 року №0669030414 (форма «Ш»)) за своєю формою та змістом відповідають вимогам ПК України та Порядку №1204 для оформлення результатів камеральної перевірки. З огляду на дію зазначених в матеріалах перевірки норм ПК України та те, що позивачем не здійснено (не забезпечено) своєчасну сплату до бюджету узгоджених сум грошових зобов`язань, за наслідками проведеної перевірки ГУ ДПС правомірно (з законних підстав та у вірному розмірі/сумі) застосовано до КП КМР «Кам`янська ТПК» штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням від 09.12.2025 року №0669030414.
03.03.2026 року КП Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» подано відповідь на відзив проти позову, в якій позивач з аналогічних позову підстав просить задовольнити позовні вимоги.
Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Частиною 4статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку КП КМР «Кам`янська ТПК» з питання порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. 
За результатами перевірки відповідно до вимог п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України (далі – ПК України, Кодекс) складено акт камеральної перевірки від 14.11.2025 року №60880/04-36-04-14-06/32130551 (далі – акт перевірки). 
Акт перевірки надіслано на податкову адресу КП КМР «Кам`янська ТПК» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, який отримано підприємством 20.11.2025 року. 
Перевіркою встановлено, що КП КМР «Кам`янська ТПК» не забезпечено повноту та своєчасність сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість до бюджету у граничні терміни встановлені п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України, у зв`язку з чим в інтегрованій картці платника (далі – ІКП) з ПДВ обліковувався податковий борг. 
Так, відповідно інформації наведеній у матеріалах перевірки (акт перевірки, додаток до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 року №0669030414), перевіркою даних ІПК встановлено порушення Позивачем граничних термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ визначеної податковою декларацією від 20.04.2021 року реєстраційний номер 9091559508. 
Граничний термін сплати податкового зобов`язання визначеного у зазначеній звітності, зокрема у сплаченій (погашеній) сумі - 153546,28 грн., настали 01.05.2021 року. Сплата зазначеного податкового зобов`язання здійснювалась частинами у періоді з 9 вересня по 4 листопада 2025 року з порушенням граничного терміну сплати (прострочення), відповідно, від 1593 по 1649 днів. 
За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДПС, відповідно до норм чинного законодавства, зокрема пункту 124.1 статті 124 ПК України, прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 року №0669030414 (форма «Ш») про застосування штрафної санкції у сумі 15354,63 грн. (розраховано в залежності від кількості днів затримки сплати податкового зобов`язання до бюджету – 10 % погашеної суми податкового боргу).
Документ, яким узгоджено суму податку/ грошового зобов`язання, граничний термін сплати, дата фактичної сплати (погашення), сума погашеного податкового боргу, розмір штрафу наведені в акті перевірки та в додатку до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 року №0669030414. 
Податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 року №0669030414 направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу позивача та, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано 16.12.2025 року. 
Податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в порядку адміністративного оскарження до ДПС України.
Рішенням ДПС України від 13.01.2026 року №985/6/99-00-06-03-01-06 оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу – без задоволення.
Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням - рішенням та вважаючи його протиправними Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» звернулось з цим позовом до суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Платниками податків визнаються зокрема юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом (стаття 15 ПК України).
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Статтею 1 ПК України встановлено, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Абзацом другим п.1.1 ст. 1 ПК України зазначено, що цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/ або митного оформлення. Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України наказу на проведення перевірки. Статтею 78 ПК України визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок. Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/ або Митним кодексом України (п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПКУ). Відповідно до п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку). Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПКУ строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Нормами пункту 35.1 статті 35 Кодексу визначено, що сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків, зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі (у тому числі з використанням електронних грошей), крім випадків, передбачених Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 35.2 статті 35 ПК України).
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2 статті 36 ПК України). Виконанням податкового обов`язку є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України). Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п.38.2 ст. 38 ПК України).
Відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Як передбачено пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути: … 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (…). Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 ПК України, а порядок оформлення результатів камеральної перевірки визначено, зокрема, п. 86.2 ст. 86 цього Кодексу. Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Порядок проведення документальних перевірок визначено статтею 77 ПК України. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 Кодексу (пункт 76.2 статті 76 Кодексу).
Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Приписами пункту 76.3 статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Так, в ході розгляду адміністративної справи судом було встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку КП КМР «Кам`янська ТПК» з питання порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. 
За результатами перевірки відповідно до вимог п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України (далі – ПК України, Кодекс) складено акт камеральної перевірки від 14.11.2025 року №60880/04-36-04-14-06/32130551 (далі – акт перевірки). Акт перевірки надіслано на податкову адресу КП КМР «Кам`янська ТПК» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, який отримано підприємством 20.11.2025 року. 
Перевіркою встановлено, що КП КМР «Кам`янська ТПК» не забезпечено повноту та своєчасність сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість до бюджету у граничні терміни встановлені п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України, у зв`язку з чим в інтегрованій картці платника (далі – ІКП) з ПДВ обліковувався податковий борг. 
Так, відповідно інформації наведеній у матеріалах перевірки (акт перевірки, додаток до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 року №0669030414), перевіркою даних ІПК встановлено порушення Позивачем граничних термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ визначеної податковою декларацією від 20.04.2021 року реєстраційний номер 9091559508.
Суд вважає за необхідне перш за усе звернути увагу на те, що Податковий кодекс не встановлює правил перенесення або продовження для контролюючого органу прописаних ст.76 Податкового кодексу України строків цих строків ні у разі, якщо останній день припадає на вихідний ні у будь-якому іншому випадку, оскільки для посадових та службових осіб контролюючих органів на законодавчому рівні чітко встановлено обов`язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з вимогами Податкового кодексу України, Законів України та інших нормативних актів, зокрема: відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; мають право проводити перевірки і звірки платників податків відповідно до вимог чинного законодавства (пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп.21.1.1, пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України).
Оскільки відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів та права і обов`язки платників податків також як і компетенція контролюючих органів та межі повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність платників податків за порушення податкового законодавства чітко врегульовано Податковим кодексом України – суд наголошує, що відповідно до п.102.1. ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст.133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. 
При цьому, суд підкреслює, що саме відповідно вказаної норми (п.102.1 ст.102) чітко визначено, що якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Беззаперечно встановленим у цій справі фактом є те, що контролюючим органом тільки 14.11.2025 року було проведено камеральну перевірку з питань дотримання терміну сплати (перерахування) узгодженої суми податку на додану вартість, визначеної у податковій декларації з ПДВ № 9091559508 від 20.04.2021 року за звітний податковий період – березень 2021 року, граничний термін сплати якої згідно п.57.1. ст.57 та ст.203.2 ст.203 Податкового кодексу України настав вже 30.04.2021 року . 
Оскільки предмет камеральної перевірки, оформленої Актом від 14.11.2025 року №60880/04-36-04-14-06/32130551, не охоплював інших порушень окрім порушення КП КМР «Кам`янська ТПК» строків сплати податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ № 9091559508 від 20.04.2021 року, граничний термін сплати якої настав 30.04.2021 року, і саме вже після настання вказаної дати відповідач мав обов`язок провести камеральну перевірку не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати (тобто, після 30.04.2021), тобто, до 30 квітня 2024 року (365 +365 +365=1095). Отже, виходячи з того, що чинне податкове законодавство не визначає для контролюючого органу підстав для продовження вказаного строку (1095 дня), у тому числі і у визначеному пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України випадку проведення камеральної перевірки з питань «своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах», колегія суддів наголошує, що камеральна перевірка своєчасної сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання повинна була бути проведена відповідачем на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах контролюючого органу виключно протягом 1095 днів - після 30.04.2021 і до 30 квітня 2024 року, і навіть якщо брати до уваги період дії карантину та/або воєнного стану (з 18 березня 2020 року до 31 липня 2023 року включно), то і в цьому випадку проведення відповідачем камеральної перевірки стосовно позивача по справі є такою, що проведена поза встановлених Податковим кодексом України меж (1095 днів), що в свою чергу призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої, а акт камеральної перевірки виходячи із закріплених ч.2 ст.74 КАС України положень щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у цій справі, оскільки був одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. 
Відповідно до наведених вище обставин та встановленого у цій справі факту протиправності проведення відповідачем камеральної перевірки поза межами встановленого законом строку, суд дійшла висновку про протиправність оскаржуваного у цій справі позивачем податкового повідомлення–рішення, прийнятого за наслідками протиправно проведеної камеральної перевірки, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.09.2020 по справі №520/8836/18.
При цьому, суд звертає увагу на те, що обмежуючи строки проведення податкової камеральної перевірки, законодавець тим самим встановлює межі контролю з боку фіскального органу за господарською діяльністю платників та забезпечує тим самим паритет публічного та приватноправового інтересу учасників економічної діяльності. Отже, оскільки з настанням та закінченням строку закон пов`язує виникнення, зміну та припинення суб`єктивних прав та обов`язків сторін, суд наголошує, що сплив законодавчо установленого строку є юридичним фактом, що припиняє відповідне правовідношення, і відповідно, і у контексті спірних по цій справі правовідносин правовим наслідком закінчення строку проведення камеральної перевірки є втрата податковим органом права на її проведення, що підтверджено Верховним Судом у постанові від 29.10.2019 по справі №815/8539/13-а.
З огляду на зазначене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 року № 0669030414 не відповідає вимогам п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем протиправно та у спосіб, не передбачений законодавством, тому підлягає скасуванню як протиправне.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених вимог не спростовують. 
При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 року № 0669030414.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658, вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2662,40грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук