Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/2623/25
Провадження № 2/439/943/26

22 червня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Войтюк Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Бойко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Бродівського районного суду Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
у с т а н о в и в:
Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначає, що 25.01.2022 між сторонами по справі укладено шлюб. Від шлюбу сторони по справі мають одну дитину сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У лютому 2022 року ОСОБА_2 поїхав в Республіку Польща на роботу і з цього часу там перебуває. Впродовж двох років підтримували спілкування, цікавився її життям та життям дитини, надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. За період з січня по червень 2024 року відповідачем було здійснено грошові перекази на загальну суму 114000,00 грн. З вересня 2024 року відповідач припинив надавати таку матеріальну допомогу. Зазначає, що позивач є працездатним, молодим за віком, має стабільний дохід та інших осіб на утриманні немає, що дозволяє йому сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 15000,00 грн, оскільки така сума відповідачем сплачувалась в добровільному порядку. З огляду на вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Семенюк Р.А. подав відзив. У відзиві вказує, що відповідач постійно відправляв позивачці грошові кошти на прожиття. Ці кошти ОСОБА_2 відправляв не в якості аліментів на дитину, а на утримання сім`ї, для оплати комунальних послуг, лікування. ОСОБА_2 практично всі кошти які заробляв у Республіці Польща віддавав сім`ї, собі нічого не залишалось.
Відповідач ОСОБА_2 має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на яку сплачує аліменти в розмірі 3015 грн. Про ці обставини було відомо позивачці. ОСОБА_2 має проблеми зі спиною, що не дозволяє йому повноцінно працювати. Стан здоров`я його погіршується, йому потрібно робити операцію.
ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, його дохід біля 3000-3500 злотих. Однак цих коштів не вистачає на прожиття, оскільки за оренду квартири йому доводиться платити 1500 злотих щомісячно, сплачувати комунальні послуги, придбавати продукти харчування та речі першої необхідності. Із його заробітку залишається 500 злотих, за які він має сплатити аліменти на утримання двох дітей. 
ОСОБА_2 згідний сплачувати аліменти на сина ОСОБА_5 , у розмірі 2000,00 грн, більший розмір буде надмірно обтяжливим для відповідача.
Представник позиваки адвокат Галушка В.В. подав відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначає, що відповідач не надав доказів про сукупний дохід на місяць, а також доказів витрат відповідача. З поданих відповідачем медичних документів не вбачається втрата працездатності ОСОБА_2 . Наявність іншої неповнолітньої дитини позивачкою не заперечується, разом і тим це не звільняє відповідача від обов`язку належного утримання сина ОСОБА_5 . Вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що відповідають найкращим інтересам дитини.
Ухвалою суду від 15.04.2026 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 09.02.2026 скасовано. Призначено судове засідання у справі.
У судове засідання позивачка та її представник не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити без участі позивача та її представника.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У судовому засіданні суд, відповідно до положень ст. 244 ЦПК України, перейшов до стадії ухвалення рішення.
Згідно з вимогамич. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.01.2022, після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.10).
У сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.08.2022 (а.с.11).
Неповнолітній син ОСОБА_3 зареєстрований разом з позивачкою, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади, щодо зареєстрованого місця проживання позивачки та Витягом з реєстру територіальної громади, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 (а.с.6,12).
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів власника рахунку ОСОБА_1 , відповідач здійснював переказ грошових коштів позивачці у період з 14.04.2022 року по 19.06.2024 року(а.с.14-21).
У відповідача від іншого шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 (а.с. 91).
Згідно з Довідкою про розмір отриманих аліментів у твердій грошовій сумі № 20.3-23/17268 від 05.03.2026, виданої Бродівським відділом державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 02.03.2026, останній повідомляє, що ОСОБА_10 працевлаштований у компанії «Лукас Фемілі Тім» та отримує заробітну плату в розмірі 25,00 злотих за годину роботи (а.с. 94).
Згідно з поданих копій медичних документів вбачається, що відповідач проходив медичне обстеження 17.11.2022, та з 04.05.2026 по 10.05.2026 відповідачу видано висновок про тимчасову непрацездатність з приводу захворювання або травми загального характеру (а. с. 95-98).
Позивачка, покликаючись на ст. 180 СК України, вказує на обов`язок відповідача як батька утримувати їхню дитину до досягнення повноліття, оскільки відповідач не виконує такого обов`язку, тому просить вирішити спір в судовому порядку.
Між сторонами виник спір щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення повноліття. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України (далі СК України), а саме Главою 15 Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
За змістом норми статті 142 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбачених Законом.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного Кодексу України).
Згідно зі статтями181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).
Вимогами ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків визначених Законом.
Застосовуючи до спірних правовідносин зазначені норми права, суд дійшов до такого висновку.
Сторони разом не проживають, їхня дитина проживає з позивачкою, між батьками не досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні неповнолітньої дитини.
Відповідач ОСОБА_2 , є особою працездатного віку, в силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача інших утриманців, а саме малолітнього сина від іншого шлюбу, який також має право на утримання батьком. Інших обставин, які б об`єктивно впливали на можливість відповідача сплачувати аліменти, судом не встановлено. 
Суд відхиляє доводи відповідача про його незадовільний стан здоров`я, оскільки надані відповідачем докази не вказують на втрату працездатності ОСОБА_2 та у зв`язку із цим неможливості утримувати малолітнього сина сторін.
Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах на утримання неповнолітніх дітей зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
Разом з тим, суд вважає, що позивачка не довела можливості відповідача сплачувати аліменти в сумі 15000,00 грн щомісячно. Зокрема, не доведено розмір щомісячного доходу платника аліментів, його витрати на придбання нерухомого майна або рухомого майна сума якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.
Тому, враховуючи вищевикладене, а також стан здоров`я дитини, її матері, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, щомісячно.
При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права в майбутньому звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, зміни способу їх стягнення, а відповідач з позовом про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Приймаючи до уваги, що позивачка при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд доходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 к.
На підставі статей 182, 183, Сімейного Кодексу України керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 аліменти на сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2025 року і до повноліття дитини.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір с в сумі 1211 грн 20 к.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення виготовлено 22 червня 2026 року.

Суддя           Т.Л. Войтюк