Справа № 163/1792/24  Провадження №33/802/509/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року         місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 – Крючкова В.О.,
представника Волинської митниці – Крижановської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Крючкова Віталія Олексійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ТРАНСІМПОРТ УКРАЇНА», (ЄДРПОУ 43941675), РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України,
В С Т А НО В И В:
Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 30.04.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 34767 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 07 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, перебуваючи на посаді директора ТОВ «ТРАНСІМПОРТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 43941675), за посередництвом громадянина України ОСОБА_2 , агента з митного оформлення ТОВ «МІ-7», під час митного оформлення товару «Сідельний тягач марки «DAF», 2011 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 » за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 06.10.2022 року №UA205140/2022/070725 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 34767,07 гривень шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією метою митному органу сертифіката з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AS 0028554 від 01.10.2022 року, що містить такі відомості, та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вказаній митній декларації, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України (а.с.93-97).
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та передчасного притягнення особи до відповідальності.
Вказує на те, що матеріалами справи не доведено винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил. Жодним доказом у справі не доводиться наявність в діях останнього прямого умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів. Застосування преференції ґрунтувалося на сертифікатах, які жодному сумніву в їх автентичності не піддавалися. Керівник підприємства не зобов`язаний здійснювати експертно-технічну перевірку іноземних документів, а відповідальність за достовірність відомостей у сертифікаті несе саме експортер, а не отримувач товару. Сам факт виявлення польською стороною розбіжностей жодним чином не свідчить про наявність в діях особи умислу, при цьому будь-яка гіпотетична економічна вигода підприємства від отримання преференції не може автоматично ототожнюватися з особистим протиправним умислом керівника, оскільки це суперечить ст.62 Конституції України.
Вважає, що оскільки оскільки вина ОСОБА_1 у формі умислу не доведена, він не бажав та свідомо не допускав настання будь-яких шкідливих наслідків при подачі документів до митного оформлення. Вказує, що всі звинувачення про нібито порушення митних правил за ст.485 МК України є надуманими та передчасним, а більше того є недоведеними митним органом.
Просить постанову Любомльського районного суду Волинської області від 30.04.2024 року за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, скасувати, та винести нову, якою ОСОБА_1 звільнити від відповідальності, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі вимог п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України (а.с.101-106).
В судове засідання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Учасники, які з`явилися в судове засідання не заперечували щодо продовження слухання справи у відсутності  ОСОБА_1 .А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги; заслухавши захисника, який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити; представника Волинської митниці, яка заперечила доводи апеляційної скарги, просила постанову суду першої інстанції залишити без змін; приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ст.485 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них належну юридичну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях  ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Доводи захисника щодо непричетності його довірителя до вчинення вказаного правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю доказів у справі.
Так, з матеріалів справи вбачається, що факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «ТРАНСІМПОРТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 43941675) товару «Сідельний тягач марки «DAF», 2011 року виготовлення, кузов № НОМЕР_2 » і випуск його у вільний обіг підтверджується копією митної декларації типу ІМ40ДЕ від 06.10.2022 року №UA205140/2022/070725. 
Товар заявлений у митному режимі імпорт, його продавцем і відправником зазначена словацька компанія «Replicant s.r.o.». 
Керівником фірми отримувача товару ТОВ «ТРАНСІМПОРТ УКРАЇНА» на дату декларування товару та складання протоколу про порушення митних правил був ОСОБА_1 , що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та по справі не оспорюється. 
Декларування товару здійснювала уповноважена особа ТОВ «МІ-7» ОСОБА_2 . 
У графі 36 митної декларації заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Преференція заявлена на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AS 0028554 від 01.10.2022 року, у якому органом його видачі зазначено митницю в Катовіце Республіки Польща.
На вчинений Держмитслужбою запит Регіональне управління податкової адміністрації у м. Катовіце Республіки Польща листом від 13.12.2023 року №2401-ІОА.4331.35.2023.КК повідомило, що запитувані українськими митними органами 19-ть сертифікатів з перевезення EUR.1, у тому числі сертифікат №PL/MF/AS 0028554 від 01.10.2022 року, не були видані та легалізовані Податковою адміністрацією Польщі – Митницею та податковим управлінням у м.Катовіце (Митниця у Славкуві). У зв`язку з цим, товари, що охоплюються зазначеними сертифікатами з перевезення EUR.1, не підлягають преференційному режиму відповідно до положень (нормативних актів) Додатку I «Визначення поняття «товари походження» та методам адміністративної співпраці Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» в рамках Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Європейським співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, з однієї сторони, та Україною, з іншої сторони. 
З огляду на таку інформацію начальник управління МПКМВ та МТРЗЕД від 24.01.2024 року №7.3-15-03/710 констатувала, що зазначений в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AS 0028554 від 01.10.2022 року товар не має преференційного походження відповідно до положень Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. 
Цією ж доповідною запискою визначено суму митних платежів, що підлягають доплаті до Державного бюджету за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 06.10.2022 року №UA205140/2022/070725, а саме всього - 34767,07 гривень, у тому числі: мито – 28972,56 гривень, ПДВ – 5794,51 гривень. 
Аналогічна сума недоборів митних платежів за цією митною декларацією встановлена проведеною Волинською митницею в порядку ст.ст.345-354 МК України стосовно ТОВ «ГЛОБАЛМАРКЕТ» документальною невиїзною перевіркою, що підтверджується Актом від 31.10.2024 року № 46/24/7.3-19/43941675.
Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 12.12.2024 року матеріали справи були передані Державному бюро розслідувань для приєднання до матеріалів кримінального провадження №42024030000000006 від 07.02.2024 року.
23.08.2024 року кримінальне провадження №42024030000000006 було об`єднане з кримінальним провадженням № 62022000000000847 від 21.10.2012 року за ознаками ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.3 ст.358 КК України. 
Постановою детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області від 16.03.2026 року кримінальне провадження за ознаками ч.3 ст.358 КК України закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно із ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Отже, в силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.
Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, -
За змістом ст.10 КпАП України визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Дослідивши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги захисника апеляційний суд вважає, що в цьому провадженні про порушення митних правил за ст.485 МК України встановлено та обґрунтовано доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.
Митним органом доведено належними і достатніми доказами, а судом належно обґрунтовано у постанові, що ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, та вчинив дії, що складають об`єктивну сторону ст.485 МК України.
Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства та у строк визначений ч.1 ст.467 МУ України, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує апелянт в своїй апеляції, немає.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом. 
Апеляційний суд вважає, що усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення, а також наведені ним в ході розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
Постанова судді є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КпАП України, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КпАП України, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргузахисника Крючкова Віталія Олексійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду      Гапончук В.В.