ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року	справа № 380/7163/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кухар Н.А., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕКСОПАРТНЕР» до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень щодо класифікації товарів та скасування карток відмови,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛЕКСОПАРТНЕР» (81144, Львівська область, Львівський район, с. Чишки, вул. Т.Шевченка, 86; ЄДРПОУ 45436322) з позовом до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ЄДРПОУ 43971343), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.04.2026 року, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці щодо класифікації товарів №26UA20900000044-КТ від 30.03.2026 року, прийняте за результатами митного оформлення електронної митної декларації №26UA209170017025U4 від 02.03.2026 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2026/000398, прийняту на підставі рішення №26UA20900000044-КТ від 30.03.2026 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці щодо класифікації товарів №26UA20900000042-КТ від 30.03.2026 року, прийняте за результатами митного оформлення електронної митної декларації №26UA209170020422U2 від 11.03.2026 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2026/000401, прийняту на підставі рішення №26UA20900000042-КТ від 30.03.2026 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при митному оформленні товару – флексографічної суміші розчинників Flexographic solvent blend (ISO-PROPYLOL), виробництва Sasol Chemie GmbH, ввезеної на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №PDW-FL-01/09/2025 від 01.09.2025 року, укладеного з компанією «Polidruk West» Sp. z o.o. (Польща), позивач визначив код товару у товарній підкатегорії 3814009090 згідно з УКТ ЗЕД, керуючись характеристиками, фактичним складом і цільовим призначенням товару, відображеними у товаросупровідних документах виробника. На думку позивача, відповідач безпідставно змінив код товару на 3811190000 згідно з УКТ ЗЕД, виходячи лише з того, що компоненти товару (ізопропіловий, етиловий, н-пропіловий спирти) «ймовірно» можуть використовуватись у бензинах в якості високооктанових компонентів (антидетонаторів), без урахування фактичного цільового призначення товару, без жодного доказу його використання як готової присадки/добавки до нафтопродуктів та з порушенням процедури взяття проб (зразків), визначеної ч.2 ст.356 МК України. На підставі наведеного позивач вважає, що оскаржувані рішення щодо класифікації товарів та похідні від них картки відмови є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що під час митних формальностей за поданими позивачем митними деклараціями автоматизованою системою управління ризиками згенеровано форми митного контролю, спрямовані на перевірку правильності класифікації товарів. За результатами лабораторних досліджень, проведених Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції СЛЕД Держмитслужби (висновок від 10.03.2026 року №1420003700-0119), встановлено, що проба являє собою рідину, у складі якої виявлено спирти (етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий) і кетон (метилетилкетон); вміст компонентів становить: ізопропіловий спирт 90,7 мас.%, етиловий спирт 9,1 мас.%. Відповідач вказує, що виявлені у складі продукту спирти за літературними джерелами можуть використовуватися у бензинах в якості високооктанових компонентів (антидетонаторів), а тому товар підлягає класифікації за кодом 3811190000 згідно з УКТ ЗЕД як «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти». Зважаючи на викладене, вважає, що рішення щодо класифікації товарів та прийняті на підставі них картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правомірними і підстав для їх скасування немає. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Зокрема, зазначає, що визначальною ознакою для віднесення товару до позиції 3811 згідно з УКТ ЗЕД є його функціональне призначення як готової присадки/добавки до нафтопродуктів або інших рідин, що використовуються з тією самою метою, тоді як позиція 3814 згідно з УКТ ЗЕД охоплює саме складні органічні розчинники, призначені для розчинення/розрідження інших речовин. Звертає увагу, що ані висновок СЛЕД Держмитслужби №1420003700-0119 від 10.03.2026 року, ані доповнення до нього №1420003700-0146 від 24.03.2026 року не містять висновку про те, що спірний товар є готовою присадкою чи добавкою до нафтопродуктів, а в самому висновку СЛЕД зазначено, що сфера використання та спосіб застосування товарів визначається згідно з достовірною інформацією від фірми виробника. Окремо вказує на порушення відповідачем процедури взяття проб (зразків), оскільки матеріали справи не містять доказів прийняття вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника у порядку ч.2 ст.356 МК України.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛЕКСОПАРТНЕР», код ЄДРПОУ 45436322, зареєстроване як юридична особа 13.06.2024 року. Основним видом економічної діяльності позивача є виробництво фарб, лаків і подібної продукції, друкарської фарби та мастик (код КВЕД 20.30).
01.09.2025 року між компанією «Polidruk West» Sp. z o.o. (Польща) як продавцем та ТОВ «ФЛЕКСОПАРТНЕР» як покупцем укладено контракт купівлі-продажу №PDW-FL-01/09/2025, за умовами якого продавець продає покупцю товари відповідно до специфікацій, у яких зазначаються асортимент, назва, кількість і ціна товару. Специфікації оформлюються додатками до контракту і є його невід`ємною частиною.
Згідно з п.1.2 цього контракту, митний код товару (код УКТ ЗЕД) визначається покупцем на основі норм Гармонізованої системи опису та кодування товарів і зазначається у специфікації та/або інвойсі з урахуванням визначення митного коду товару продавцем.
У межах виконання вказаного контракту сторонами погоджено дві самостійні поставки ідентичного за фізико-хімічними характеристиками товару (флексографічна суміш розчинників Flexographic solvent blend (ISO-PROPYLOL), виробництва Sasol Chemie GmbH), які оформлювались двома окремими специфікаціями та двома інвойсами. Зокрема:
- за специфікацією №0902/1 від 09.02.2026 року поставлено 17097,60 кг товару загальною вартістю 17097,60 євро (рахунок-фактура (інвойс) №126/MO4/2026 від 23.02.2026 року);
- за специфікацією №2602/13 від 26.02.2026 року поставлено 22620,00 кг товару загальною вартістю 18096,00 євро (рахунок-фактура (інвойс) №138/MO4/2026 від 26.02.2026 року).
02.03.2026 року декларант позивача з метою митного оформлення першої партії товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №26UA209170017025U4, у графі 31 якої заявив до митного оформлення товар із наступним описом: «№1 - 1.Розчинники складні органічні: Flexographic solvent blend (ISO-PROPYLOL) розчинник, являє собою рідину зі специфічним запахом, суміш органічних легких сполук на основі ізопропанолу (в основі, як компонент, що переважає по масі) - 89,44 мас.%, етанол - 10,15 мас.%, а також домішкові кількості інших компонентів, у тому числі метилетилкетон - 1,27 мас.%, н-пропанол - 0,07 мас.%, вода 0,041%. Використовується в поліграфічній промисловості. Не в аерозольній упаковці.». У графі 33 митної декларації зазначено код товару згідно з УКТ ЗЕД – 3814009090.
Крім того, 11.03.2026 року декларант позивача з метою митного оформлення другої партії товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №26UA209170020422U2, у графі 31 якої заявив до митного оформлення товар із наступним описом: «№1 - 1.Розчинники складні органічні: Flexographic solvent blend (ISO-PROPYLOL) розчинник, являє собою рідину зі специфічним запахом, суміш органічних легких сполук на основі ізопропанолу (в основі, як компонент, що переважає по масі) - 89,09 мас.%, етанол - 10,45 мас.%, а також домішкові кількості інших компонентів, у тому числі метилетилкетон - 1,33 мас.%, н-пропанол - 0,08 мас.%, вода 0,012%. Використовується в поліграфічній промисловості. Не в аерозольній упаковці.». У графі 33 митної декларації зазначено код товару згідно з УКТ ЗЕД – 3814009090.
До кожної з митних декларацій декларантом позивача подано комплект товаросупровідних та інших документів, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №PDW-FL-01/09/2025 від 01.09.2025 року; доповнення до контракту №0902/1 від 09.02.2026 року і доповнення до контракту від 20.01.2026 року; сертифікат аналізу AA-175277 від 30.01.2026 року (для партії за специфікацією №0902/1) та сертифікат аналізу AA-175535 від 21.02.2026 року (для партії за специфікацією №2602/13); рахунки-проформи №500/0147 від 29.01.2026 року та №19/2026 від 04.02.2026 року; інвойси Commercial invoice №126/MO4/2026 від 23.02.2026 року та №138/MO4/2026 від 26.02.2026 року; автотранспортні накладні CMR №A731555 від 23.02.2026 року та №26022026 від 26.02.2026 року; декларації про походження товару Declaration of origin №126/MO4/2026 від 23.02.2026 року та №138/MO4/2026 від 26.02.2026 року; висновки за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №142000340000914 від 20.10.2025 року, №142000370010442 від 26.11.2025 року, №142000370000119 від 10.03.2026 року; висновок про вартісні характеристики товару №203/01/2350 від 11.02.2026 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №12 від 26.02.2026 року, виписаний ФОП ОСОБА_1 , та лист ФОП ОСОБА_1 №26.02-002 від 26.02.2026 року щодо вартості транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні; посередницький інвойс №26/01/14 від 26.02.2026 року; договір про перевезення №100625 від 10.08.2025 року; листи позивача про використання імпортованого продукту вих.№23/02/2026/1 від 23.02.2026 року та вих.№16/03/2026/1 від 16.03.2026 року із підтвердженням подальшого використання продукту як чистого розчинника або компонента сумішевих розчинників власного виробництва з постачанням поліграфічним підприємствам України, зокрема ТОВ «КПД», ТОВ «ФПС ФЛЕКСІБІЛІС УКРАЇНА», ТОВ «ТД ДНІПРО ПЛАСТ», ТОВ «ТДК», ТОВ «Полі Пак», що здійснюють флексографічний та ротогравюрний друк харчових пакувальних матеріалів; лист компанії «Sasol Chemie GmbH & Co.KG» від 23.12.2025 року, яким повідомлено кінцеве застосування спірного продукту як сировини для друкарських фарб та добавок для друкарських фарб; технічний опис LACQUER DILUE від 04.12.2025 року; схеми виготовлення LACQUER D від 04.12.2025 року; копії митних декларацій країни відправлення №26PL401010000CXOB5 від 27.02.2026 року та №26PL401010000QSOB5 від 02.03.2026 року.
Під час здійснення митних формальностей за обома митними деклараціями автоматизованою системою управління ризиками сформовано профіль ризику 905-3 «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД».
05.03.2026 року посадовою особою митниці відібрано зразки товару та направлено для проведення досліджень до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі – СЛЕД Держмитслужби).
За результатами лабораторних досліджень прийнято висновок СЛЕД Держмитслужби №1420003700-0119 від 10.03.2026 року та доповнення до нього висновок СЛЕД Держмитслужби №1420003700-0146 від 24.03.2026 року, у яких встановлено: «Надана на дослідження проба являє собою рідину, в складі якої виявлено: спирти (етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий), кетон (метилетилкетон), що не суперечить цій інформації в гр.31 МД. Визначений вміст компонентів: ізопропіловий спирт 90,7 мас.%, етиловий спирт – 9,1 мас.%. В складі проби виявлено метилетилкетон в кількості менше 80 мас.%. Сфера використання та спосіб застосування товарів визначається згідно достовірної інформації від фірми виробника».
На підставі вказаних висновків СЛЕД Держмитслужби, документів, поданих декларантом, з посиланням на положення Митного кодексу України, Закону України від 19.10.2022 №2697-IX «Про Митний тариф України» (далі – Закон №2697), яким затверджено Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, Пояснень до УКТ ЗЕД, затверджених наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 року №543, Основних правил інтерпретації 1 та 6, примітки до групи 38 УКТ ЗЕД, Пояснень до товарних позицій 3814 і 3811 УКТ ЗЕД, постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428, наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650, Львівською митницею прийнято рішення: №26UA20900000044-КТ від 30.03.2026 року (стосовно МД №26UA209170017025U4 від 02.03.2026 року) та рішення №26UA20900000042-КТ від 30.03.2026 року (стосовно МД №26UA209170020422U2 від 11.03.2026 року), якими визначено інший код товару, а саме 3811190000 згідно з УКТ ЗЕД, та такий опис: «Продукт Flexographic solvent blend (ISO-PROPYLOL) ідентифікований як безбарвна рідина із запахом притаманним для спиртів, містить ізопропіловий спирт – 90,7 мас.%, етиловий спирт – 9,1 мас.%, н-пропіловий спирт, кетон (метилетилкетон). Виявлені у складі продукту компоненти, а саме: (ізопропіловий, етиловий, н-пропіловий) є сполуками, які можуть використовуватись у бензинах в якості високооктанових компонентів (антидетонаторів).»
На підставі зазначених рішень про визначення коду товару Львівською митницею видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2026/000398 (щодо МД №26UA209170017025U4) та №UA209170/2026/000401 (щодо МД №26UA209170020422U2), якими позивачу запропоновано подати нові митні декларації з урахуванням рішень відповідача щодо класифікації товару.
Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями про визначення коду товару та похідними від них картками відмови, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом скасування оскаржуваних рішень.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, з приводу яких виник цей спір, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 №4495-VI (далі – МК України).
Згідно з п.п.23, 24 ч.1 ст.4 МК України, митне оформлення – це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль – сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
За змістом ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.
Згідно з ч.1 ст.69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Згідно з ч.2 ст.69 МК України, митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
За приписами ч.3 ст.69 МК України, на вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
Положеннями ч.4 ст.69 МК України визначено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
За змістом ч.5 ст.69 МК України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Положеннями ч.8 ст.69 МК України передбачено, що висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
Системний аналіз положень ст.69 МК України дає підстави для висновку, що повноваження органу доходів і зборів щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.09.2020 року у справі №816/872/17.
Поточна редакція УКТ ЗЕД затверджена Митним тарифом України, встановленим Законом №2697.
У Додатку до Закону №2697 наведені Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, за якими класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами.
Правило 1: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил.
Правило 3 застосовується у разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(с) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
Правило 6 встановлює, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Згідно з УКТ ЗЕД, товарна позиція 3811 включає: «Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки для нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти». У товарній підкатегорії 3811190000 класифікуються «- інші».
Товарна позиція 3814 включає: «Розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків». У товарній підкатегорії 3814009090 класифікуються «- інші».
Згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженими наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 року №543 (далі – Пояснення №543), до товарної позиції 3814 включаються органічні розчинники та розріджувачі за умови, що вони не є окремими сполуками визначеного хімічного складу і в іншому місці не зазначені. Вони являють собою більш-менш леткі рідини, що використовуються, серед іншого, у виробництві лаків і фарб або як суміші, що видаляють жир, для частин машин і т.ін.
Натомість Пояснення №543 до товарної позиції 3811 окреслюють, що препарати цієї товарної позиції є присадками до нафтопродуктів чи інших рідких продуктів, які використовують з тією самою метою для надання цим продуктам бажаних властивостей, їх підсилення або для усунення чи зменшення небажаних властивостей. До товарної позиції 3811 включаються готові присадки до бензину (моторного бензину), а саме антидетонатори, що підвищують стійкість різних видів пального до передчасного запалювання і таким чином запобігають детонації; зазвичай їх основою є тетраетилсвинець чи тетраметилсвинець, а також містять, наприклад, 1,2-диброметан чи монохлорнафталін; до антиоксидантів – такі, що основані на феноловмісних продуктах (наприклад, диметил-трет-бутилфенол) і таких похідних ароматичних амінів як алкіл-п-фенілендіаміни.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.356 МК України, взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
За змістом ч.2 ст.356 МК України, взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що класифікацію товарів згідно з УКТ ЗЕД здійснює декларант, а митний орган здійснює контроль правильності такої класифікації, маючи право самостійно визначити код задекларованого товару лише у разі виявлення порушення правил класифікації з боку декларанта. При цьому при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, а саме характеристики товару (його склад, фізичні та хімічні властивості, цільове призначення, спосіб застосування) є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Аналогічний підхід до правозастосування при вирішенні близьких за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 року у справі №814/1256/17, від 20.03.2018 року у справі №814/978/17, від 03.05.2018 року у справі №П/811/849/17, від 07.08.2018 року у справі №808/2133/17, від 20.06.2019 року у справі №826/7208/16, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинні враховуватися судом під час вирішення цього спору.
З аналізу наведених вище положень Закону №2697, Пояснень №543 слідує, що ключовою ознакою для віднесення товару до товарної позиції 3811 згідно з УКТ ЗЕД є його функціональне призначення як готової присадки/добавки до нафтопродуктів або інших рідин, що використовуються з тією самою метою, що і нафтопродукти. Натомість позиція 3814 згідно з УКТ ЗЕД охоплює складні органічні розчинники, призначені для розчинення/розрідження інших речовин, у тому числі ті, що використовуються у виробництві лаків і фарб.
Як встановлено судом, позивачем за зовнішньоекономічним контрактом №PDW-FL-01/09/2025 від 01.09.2025 року, укладеним з компанією «Polidruk West» Sp. z o.o. (Польща), ввезено на митну територію України флексографічну суміш розчинників Flexographic solvent blend (ISO-PROPYLOL), виробництва Sasol Chemie GmbH.
Відповідно до сертифікатів аналізу AA-175277 від 30.01.2026 року і AA-175535 від 21.02.2026 року, паспорту безпеки виробника, технічного опису продукту LACQUER DILUE від 04.12.2025 року та схеми виготовлення LACQUER D від 04.12.2025 року, спірний товар є флексографічною сумішшю розчинників на основі ізопропанолу, призначеною для використання в поліграфічній промисловості як розчинника у флексографічних і ротогравюрних друкарських процесах.
Листом виробника Sasol Chemie GmbH & Co.KG від 23.12.2025 року, поданим до митного оформлення, виробник підтвердив, що кінцевим застосуванням спірного продукту є сировина для друкарських фарб та добавок до друкарських фарб.
Листами позивача №23/02/2026/1 від 23.02.2026 року і №16/03/2026/1 від 16.03.2026 року, доданими до митного оформлення, повідомлено про подальше використання продукту як чистого розчинника або як компонента сумішевих розчинників власного виробництва, що постачаються поліграфічним підприємствам України, які здійснюють флексографічний та ротогравюрний друк харчових пакувальних матеріалів.
Висновком СЛЕД Держмитслужби №1420003700-0119 від 10.03.2026 року, на який покликається відповідач у відзиві, встановлено хімічний склад спірного товару: ізопропіловий спирт – 90,7 мас.%, етиловий спирт – 9,1 мас.%, н-пропіловий спирт, кетон (метилетилкетон) у кількості менше 80 мас.%, що не суперечить інформації про склад товару, заявленій позивачем у графі 31 митної декларації. У висновку СЛЕД Держмитслужби прямо зазначено, що сфера використання та спосіб застосування товарів визначається згідно з достовірною інформацією від фірми-виробника. Аналогічні за змістом висновки містяться і в доповненні до висновку – висновок СЛЕД Держмитслужби №1420003700-0146 від 24.03.2026 року.
Тобто хімічний склад товару, встановлений лабораторними дослідженнями, узгоджується з відомостями виробника та відомостями, заявленими декларантом у митних деклараціях, а сфера використання товару, як прямо вказано у висновках СЛЕД Держмитслужби, визначається виходячи з достовірної інформації виробника.
Жодних доказів використання спірного товару як готової присадки чи добавки до нафтопродуктів матеріали справи не містять і відповідач таких не надав
В оскаржуваних рішеннях про визначення коду товару відповідач, з посиланням на висновок СЛЕД Держмитслужби та Пояснення №543 до товарної позиції 3811, констатував лише те, що компоненти товару (ізопропіловий, етиловий, н-пропіловий спирти) є сполуками, які можуть використовуватись у бензинах в якості високооктанових компонентів (антидетонаторів). Проте сам факт того, що певна речовина теоретично може застосовуватись з тією чи іншою метою, не змінює фактичних характеристик і призначення товару, які встановлюються на підставі товаросупровідних документів виробника.
Згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2020 року у справі №816/872/17, законодавством регламентовано повноваження митних органів здійснювати контроль правильності визначення декларантом коду імпортованого товару згідно з УКТ ЗЕД з урахуванням нормативно-правових актів, якими встановлені відповідні характеристики груп товарів і роз`яснені особливості їх інтерпретації. До таких характеристик належать відомості про товар та його цільове призначення, що наведені в описі товаровиробником. При цьому, у разі якщо імпортований товар містить ознаки одразу двох товарних позицій за УКТ ЗЕД, то перевага надається тій із них, в якій товар описується більш конкретно.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що задекларований позивачем товар має визначальну характеристику саме як складний органічний розчинник, призначений для розчинення/розрідження інших речовин у поліграфічних (флексографічних і ротогравюрних) друкарських процесах, що відповідає опису товарної позиції 3814 згідно з УКТ ЗЕД та Поясненням №543 до неї.
Заперечуючи проти позову, відповідач із посиланням на висновок СЛЕД Держмитслужби та Пояснення №543 до товарної позиції 3811 стверджує, що оскільки виявлені у складі продукту спирти (ізопропіловий, етиловий, н-пропіловий) у літературі описані як сполуки, які можуть використовуватися у бензинах як високооктанові компоненти (антидетонатори), то товар підлягає класифікації за кодом 3811190000 згідно з УКТ ЗЕД.
Однак суд відхиляє вказані посилання відповідача, адже віднесення товару до товарної позиції 3811 згідно з УКТ ЗЕД потребує встановлення його фактичного функціонального призначення як готової присадки/добавки до нафтопродуктів. Ймовірна можливість використання компонентів товару у бензинах в якості антидетонаторів не є достатньою для класифікації товару за цією позицією. Крім того, ані висновок СЛЕД Держмитслужби №1420003700-0119 від 10.03.2026 року, ані доповнення до нього №1420003700-0146 від 24.03.2026 року не містять висновку про те, що спірний товар є готовою присадкою чи добавкою до нафтопродуктів. У цих висновках чітко зазначено, що сфера використання та спосіб застосування товарів визначаються згідно з достовірною інформацією від фірми-виробника, а встановити/перевірити призначення товару лабораторним шляхом не видається можливим.
Також, суд враховує і те, що у висновку СЛЕД Держмитслужби від 24.03.2026 року експертом зазначено, що за визначеним хімічним складом надана на дослідження проба не є бензином автомобільним згідно з ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» зі змінами №1 та не є паливом альтернативним для бензинових двигунів згідно з ДСТУ 8696:2016 «Паливо альтернативне для бензинових двигунів. Технічні умови». Тобто власна експертна установа Держмитслужби фактично виключила можливість віднесення товару до пального чи його замінника, що заперечує і його призначення як готової присадки до нафтопродуктів.
До всього, суд звертає увагу й на порушення відповідачем процедури взяття проб (зразків) товарів.
Як уже зазначалось вище, відповідно до ч.2 ст.356 МК України, взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Дотримання передбаченої ч.2 ст.356 МК України процедури взяття проб (зразків) є гарантією прав декларанта та однією з обов`язкових умов правомірного прийняття митним органом рішення про визначення коду товару, ухваленого з опорою на висновок експертної установи за результатами дослідження таких проб.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 28.05.2020 року у справі №818/1205/16, від 12.11.2020 року у справі №808/1697/15, від 25.02.2021 року у справі №815/1557/17, у яких підкреслив, що взяття проб (зразків) товарів митним органом здійснюється виключно на підставі вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника.
У продовження вказаного правового підходу, Верховний Суд у постанові від 07.06.2022 року у справі №818/295/17 вказав, що недотримання законодавчих вимог, які регламентують підстави і порядок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, а також гарантій, які надаються декларантам під час цього процесу, є самостійною підставою для визнання протиправним рішення митного органу про визначення коду товару.
Проте, всупереч зазначеним вимогам, відповідачем не додано до матеріалів справи жодного доказу прийняття вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника про взяття проб (зразків) товару у порядку ч.2 ст.356 МК України стосовно обох митних декларацій №26UA209170017025U4 від 02.03.2026 року і №26UA209170020422U2 від 11.03.2026 року, на підставі яких декларувався спірний товар.
Відсутність вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника про взяття проб (зразків) товарів зумовлює висновок про протиправний характер відбору таких проб, а отже, і про неможливість використання отриманих за результатами такого відбору лабораторних висновків як належних і допустимих доказів у спірних правовідносинах.
За таких обставин, оскаржувані рішення про визначення коду товару, які ґрунтуються виключно на висновках СЛЕД Держмитслужби, отриманих за результатами дослідження проб, відібраних із порушенням ч.2 ст.356 МК України, є протиправними.
Щодо посилання відповідача на висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 18.03.2025 року у справі №380/4400/24, то такі не є релевантними для обставин справи, що розглядається. До того ж, постанови апеляційного суду, у силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не мають обов`язкового характеру для адміністративних судів першої інстанції щодо застосування норм права.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 року у справі №1.380.2019.006247, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Аналіз змісту оскаржуваних рішень Львівської митниці №26UA20900000044-КТ і №26UA20900000042-КТ від 30.03.2026 року свідчить, що відповідач не дотримав вказаних критеріїв, зокрема не врахував та не оцінив зміст наданих позивачем товаросупровідних документів виробника (паспорту безпеки, сертифікатів аналізу, технічного опису, листа виробника, листів кінцевого використання), які підтверджують цільове призначення товару; не спростував висновки СЛЕД Держмитслужби про те, що сфера використання товару визначається згідно з достовірною інформацією виробника; не навів жодного доказу використання спірного товару як готової присадки чи добавки до нафтопродуктів; обмежився лише припущенням про можливе альтернативне застосування компонентів товару.
Беручи до уваги те, що оскаржувані рішення Львівської митниці №26UA20900000044-КТ і №26UA20900000042-КТ від 30.03.2026 року є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям, визначеним у п.п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати.
Згідно з п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2026/000398 і №UA209170/2026/000401 є актами індивідуальної дії, що безпосередньо впливають на права позивача, перешкоджаючи завершенню процедури митного оформлення товару за двома поставками.
Підставою для видання кожної із зазначених карток відмови стало виключно відповідне рішення Львівської митниці про визначення коду товару (№26UA20900000044-КТ і №26UA20900000042-КТ від 30.03.2026 року), яким товар класифіковано у товарній підкатегорії 3811190000 згідно з УКТ ЗЕД.
Оскільки зазначені рішення про визначення коду товару є протиправними та підлягають скасуванню, картки відмови, що прийняті на підставі цих рішень, також підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у заявах по суті справи не зазначено та з матеріалів справи судом не встановлено.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то ураховуючи, що суд ухвалює рішення на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а також зважаючи на документальне підтвердження понесених позивачем витрат у вигляді судового збору на суму 13312,00 грн, наявні підстави для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то питання щодо їх стягнення вирішуватиметься судом протягом п`яти днів після ухвалення цього судового рішення за умови подання відповідних доказів. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява, у відповідності до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягатиме залишенню без розгляду.
Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці щодо класифікації товарів №26UA20900000044-КТ від 30.03.2026 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2026/000398.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці щодо класифікації товарів №26UA20900000042-КТ від 30.03.2026 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2026/000401.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка Т., 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ: 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕКСОПАРТНЕР» (місцезнаходження: вул.Т.Шевченка, 86, село Чишки, Львівський район, Львівська область, 81144; код ЄДРПОУ: 45436322) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 13312 (тринадцять тисяч триста дванадцять) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Кухар Наталія Андріївна