Справа № 361/110/26
Провадження № 2/361/47/26 

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
16.04.26

16 квітня 2026 р. м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі – 
головуючої судді - Писанець Н.В., 
при секретарі – Михальовій М.В., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та скасування державної реєстрації - 
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа.
Короткий зміст позовної заяви та її доводи.
Позивач ОСОБА_1 зазначила в обґрунтування позовних вимог, що вона з 19.01.1975 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , зареєстрований Верхівнянською сільською радою Ружинського району Житомирської області, актовий запис №6. В період шлюбу, за спільні грошові кошти подружжя, було придбано легковий автомобіль марки Land Rover Range Rover Autobiography, державний номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , об`єм двигуна 4367. 
15 липня 2023 року чоловіком позивача – ОСОБА_2 - було відчужено вищевказане майно ОСОБА_3 , про що укладено договір купівлі-продажу, без згоди на таке відчуження зі сторони позивача. Вважаючи автомобіль спільним сумісним майном подружжя, а також відсутність своєї згоди на його відчуження, позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15.07.2023р. та скасувати державну реєстрацію вищевказаного транспортного засобу за ОСОБА_3 . 
Рух справи в суді.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2026 року було відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено справу до підготовчого судового засідання. Окрім того, відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 
19.02.2026 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та проведення судового засідання за його відсутності.
16.04.2026 року представник відповідача ОСОБА_3 – адвокат Решнюк А.В. звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та проведення судового засідання за його та відповідача ОСОБА_3 відсутності. 
Позивачем ОСОБА_1 16.04.2026 року було подано заяву про проведення судового засідання за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог та, із врахуванням факту визнання відповідачами її позовних вимог, просила суд ухвалити рішення з підготовчого судового засідання. 
Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , зареєстрований 19.01.1975 року Верхівнянською сільською радою Ружинського району Житомирської області, актовий запис №6.
Відповідно до свідоцтва НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу Land Rover Range Rover Autobiography, державний номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , об`єм двигуна 4367 – ОСОБА_2 був зазначений титульним власником вищевказаного транспортного засобу починаючи з 06.10.2011р.
Зі змісту долученої копії договору купівлі-продажу транспортного засобу Land Rover Range Rover Autobiography, державний номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , об`єм двигуна 4367 – вбачається, що ОСОБА_2 передав його у власність ОСОБА_3 15.07.2023 року, та це також підтверджується долученою копією свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_5 . 
Вищевказаний договір купівлі-продажу від 15.07.2023 року укладався у сервісному центрі 8044, п.1.2. якого передбачає наявною гарантію продавця – ОСОБА_2 – що майно, яке є предметом продажу за даним договором, належить йому на праві власності та відсутня примітка про надання згоди другого з подружжя на укладання угоди.
Доказів про те, що відповідачем спірний автомобіль був відчужений за письмовою згодою позивача та про те, що кошти, отримані внаслідок відчуження транспортного засобу, були витрачені в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять.
Таким чином, оскільки зазначений автомобіль набутий за спільні кошти під час шлюбу сторін та є їхньою спільною сумісною власністю, неотримання згоди іншого з подружжя при відчуженні такого майна є порушенням вимог статей 60, 61, 63 СК України, і є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля відповідно до статей 203, 215 ЦК України.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
У статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена (частини перша та друга статті 369 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним зі співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника в разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (частина четверта статті 369 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд встановить, що третя особа (контрагент за таким договором) діяла недобросовісно, зокрема знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. (Зазначеного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29.06. 2021 у справі № 916/2813/18, від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц).
Верховний Суд зазначив, що відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до частини четвертої статті 369, статті 215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності. При цьому, закон не пов"язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи - контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору.
Відсутність згоди одного із співвласників на розпорядження майном, відчуженим за правочином, який виходить за межі дрібного побутового, є підставою для визнання цього правочину недійсним.
Визначення «дрібний побутовий правочин» має оціночний характер, не має установлених меж грошового виразу (вартості), а тому має для різних видів діяльності, речей і майнового стану учасників цивільних правовідносин, різні межі вартості.
Враховуючи, що предметом спору є автомобіль марки Land Rover Range Rover Autobiography, державний номерний знак НОМЕР_2 , правочин щодо відчуження вказаного автомобіля виходить за межі дрібного побутового та потребував згоди позивача як другого із співвласників.
Висновки за результатами судового розгляду.
Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 15.07.2023р. 
Що стосується позовних вимог про скасування державної перереєстрації автомобіля марки Land Rover Range Rover Autobiography, державний номерний знак НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 , суд виходить з такого. 
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі також - «Порядком №1388»)
Відповідно до п. 40 Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується:
-на підставі документів, що підтверджують установлення факту знищення, підробки або зміни ідентифікаційного номера транспортного засобу, номера двигуна або заміни без відповідного дозволу номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу;
-на підставі відомостей про транспортний засіб, який під час здійснення його державної реєстрації (перереєстрації) або зняття з обліку перебував під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів;
-у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу;
-на підставі рішення суду;
-у разі встановлення факту підроблення митних документів або нездійснення митного оформлення транспортного засобу.
Таким чином, визнання недійсним правочину є самостійною підставою для скасування державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу, за умови, що така державна реєстрації (перереєстрація) була здійснена на підставі такого правочину.
Враховуючи викладене, у задоволенні позову про скасування державної перереєстрації автомобіля марки Land Rover Range Rover Autobiography, державний номерний знак НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки стороною позивача не було доведено неможливості захисту порушеного права на підставі рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.07.2023р транспортного засобу.
Щодо судових витрат та заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 1816,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 48, 50, 76-81, 82, 89, 141, 158, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та скасування державної реєстрації – задовольнити частково.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Land Rover Range Rover Autobiography, державний номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , об`єм двигуна 4367 від 15.07.2023р. за № 8044/2023/3936987, укладений в ТСЦ № 8044 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,80 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 80 коп.
Інші позовні вимоги залишити без задоволення. 
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Писанець Н.В.