ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
27 квітня 2026 року 	Справа № 280/9142/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом – ОСОБА_1 
до – Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькі області 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
16 жовтня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту – відповідач, ГУ ПФУ у Запорізькій області) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі по тексту – третя особа 1, ГУ ПФУ в Одеській області) , Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі по тексту – третя особа 2, ГУ ПФУ у Львівській області), Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту – третя особа 3, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якій позивач просить суд:
- дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області стосовно розрахунку моєї, ОСОБА_1 , пенсії за віком та визначення часу її призначення визнати неправомірними;
- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 923100125735 від 29.05.2025 про відмову ОСОБА_1 , у поновленні виплати пенсії скасувати;
- рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 923100125735 від 25.07.2025 про відмову ОСОБА_1 , в проведенні перерахунку пенсії скасувати;
- рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області № 923100125735 від 05.08.2025 про відмову ОСОБА_1 , в проведенні перерахунку пенсії скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 , з 16 травня 2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до вимог ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023, 2024 роки.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з 01.11.2012 позивачці призначена пенсія за вислугу років на підставі положень ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) і вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. 16.05.2025 через портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивачка вперше звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на підставі положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Одеській області, яке 29.05.2025 ухвалило рішення № 923100125735 про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, оскільки заява подана через вебпортал, а не до територіального органу Пенсійного фонду України. В подальшому, позивачка неодноразово зверталася із заявами про перерахунок пенсії, які розглядалися за принципом екстериторіальності, однак отримувала відмови в зв`язку з тим, що вона зверталась до Пенсійного фонду України через вебпортал, а не особисто до територіального органу Пенсійного фонду України і такі дії пенсійного органу позивачка вважає неправомірними та такими, що порушують її конституційні права. Крім того позивачка вважає, що оскільки за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше у 2025 році, пенсія повинна бути обчислена із застосуванням середньої заробітної плати в України, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2022-2024 роки. Просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 21.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
29.10.2025 ГУ ПФУ у Львівській області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачка з 01.11.2012 перебуває на обліку в Управлінні як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону №1788-XII. 18.07.2025 ОСОБА_1 звернулася через ВЕБ-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою щодо переведення її із пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. За принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися ГУ ПФУ у Львівській області та відповідно рішення від 25.07.2025 № 923100125735 про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Відмови у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком були прийняті на підставі з п. 1.1 Порядку 22-1, де зазначено, що заява, зокрема про переведення з одного виду пенсії на інший, подається особисто заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Оскільки згідно долученої довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території, опрацювання пенсії можливе тільки після особистого звернення. Водночас 21.08.2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, щодо переведення її із пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. З 21.08.2025 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Отже, наведені вище Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області обставини спростовують аргументи позивачки, викладені у позовній заяві, відтак, вважаємо її необґрунтованою та безпідставною, такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, при переході з пенсії відповідно до Закону №1788-XII на пенсію відповідно до Закону №1058-IV застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Просить відмовити в задоволенні позову.
04.11.2025 ГУ ПФУ в Одеській області подало пояснення по справі, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що ОСОБА_1 , 16.05.2025 через портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV. За принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №923100125735 від 29.05.2025 про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки заява подана через вебпортал, а не до територіального органу Пенсійного фонду України. Крім того, представник третьої особи 1 звертає увагу на те, що у разі винесення наступного рішення, попереднє рішення автоматично скасовується.
04.11.2025 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало пояснення по справі, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачка з 01.11.2012 перебуває на обліку в Управлінні як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону №1788-XII. 29.07.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася через ВЕБ-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою щодо переведення її із пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. За принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській та відповідно рішення від 05.08.2025 № 923100125735 про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківській області. Відмови у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком були прийняті на підставі з п. 1.1 Порядку 22-1, де зазначено, що заява, зокрема про переведення з одного виду пенсії на інший, подається особисто заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Оскільки згідно долученої довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території, опрацювання пенсії можливе тільки після особистого звернення. Водночас 21.08.2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, щодо переведення її із пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. З 21.08.2025 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Стосовно вимоги застосувати при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023, 2024 роки, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зазначає, що оскільки позивачка не звертається за призначенням пенсії вперше, застосовувати вищезазначений показник середньої заробітної плати немає законних підстав. Просить відмовити в задоволенні позову.
05.11.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Гуляйпільському об`єднанному управлінні ПФУ та була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти з 01.11.2012 та виплата якої була призупинена з 01.09.2015 у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років. 16.05.2025 позивачка звернулась із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України через веб портал електронних послуг щодо переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV. ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №923100125735 від 29.05.2025 про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки заява подана через вебпортал, а не до територіального органу Пенсійного фонду України. 18.07.2025 позивачка повторно звернулась із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. ГУ ПФУ у Львівській області прийнято рішення №923100125735 від 25.07.2025 про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки заява подана через вебпортал, а не до територіального органу Пенсійного фонду України. 29.07.2025 позивачка із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прийнято рішення №923100125735 від 05.08.2025 про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки відсутні підстави для переведення позивачки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. В зв`язку зі зміною місця проживання ОСОБА_1 , відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV припинено виплату пенсії та направлено паперову пенсійну справу з подальшою постановкою на облік за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням 923100125735 від 10.09.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачці призначено пенсію за віком з 01.10.2025 відповідно до Закону № 1058-IV. Стосовно вимоги застосувати при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023, 2024 роки, відповідач зазначає, що оскільки позивачу первинно було призначено пенсію за вислугу років з 2012 року, у відповідача відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки при перерахунку пенсії за віком, оскільки показник середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки застосовуються лише при первинному призначенні пенсії у 2025 році. Враховуючи усе наведене вище вважаємо, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. Просить відмовити в задоволенні позову.
13.11.2025 позивачка подала відповідь на відзив,в якій зазначає, що з 01.11.2012 їй була призначена пенсія за вислугу років на підставі положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», а пенсія за віком їй призначена цього річ вперше і у відповідача відсутні підстави розглядати призначення пенсії за віком як переведення з одного виду пенсії на інший. Відтак, при призначенні позивачці у 2025 році пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно правил частини 2 статті 40 цього Закону. Просить суд заперечення відповідача, викладені у відзиві на її позовну заяву по даній справі відхилити, які такі, що не спростовують заявлених позивачем вимог.
Ухвалою суду від 27.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі в справі в якості співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, з 01.11.2012 позивачу було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти на підставі Закону №1788-XII. 
Після досягнення пенсійного віку, 16.05.2025 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, в якій просила призначити пенсію за віком. 
За принципом екстериторіальності заява позивача від 16.05.2025 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішенням від 29.05.2025 №923100125735, прийнятим ГУ ПФУ в Одеській області, позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки заява подана через вебпортал, а не до територіального органу Пенсійного фонду України.
18.07.2025 позивачка повторно звернулась із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
За принципом екстериторіальності заява позивача від 18.07.2025 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням від 25.07.2025 №923100125735, прийнятим ГУ ПФУ у Львівській області, позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки заява подана через вебпортал, а не до територіального органу Пенсійного фонду України.
29.07.2025 позивачка повторно звернулась із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
За принципом екстериторіальності заява позивача від 29.07.2025 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Рішенням від 05.08.2025 №923100125735, прийнятим ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки відсутні підстави для переведення позивачки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. До заяви на перерахунок пенсії заявниця додає довідку про реєстрацію місця проживання, де зазначено, що вона зареєстрована за адресою Запорізька область, м. Бердянськ. Оскільки дана територія знаходиться на тимчасово окупованій території, опрацювання пенсії можливе тільки після особистого звернення заявниці.
У зв`язку зі зміною місця проживання ОСОБА_1 , паперову пенсійну справу направлено з подальшою постановкою на облік за адресою: АДРЕСА_1 .
08.09.2025 позивачка повторно звернулась із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Рішенням №923100125735 від 10.09.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачці призначено пенсію за віком з 01.10.2025 відповідно до Закону № 1058-IV.
Не погодившись з рішеннями про відмову у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача на підставі поданих сторонами письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Частиною 1 ст.2 Закону №1058-IV перший рівень у системи пенсійного забезпечення в Україні складає солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно зі ст.10 Закону №1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.
Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.
Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною 2 ст.40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з п.2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV (у редакції на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:
1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. 
Відповідно до п.16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Водночас, ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Як встановлено в ході розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, первинно позивачу було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №1788-XII, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше 16.05.2025 після досягнення пенсійного віку.
Водночас, суд покликається на те, що правові і організаційні засади оформлення документів для призначення пенсії визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. за № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до положень розділу 1 Порядку № 22-1 звернення за призначенням (перерахунком) пенсії оформляється заявою. Днем звернення за призначенням/перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Приймання, оформлення і розгляд документів врегульований розділом IV вище згаданого Порядку, згідно з пунктами 4.1, 4.3 якого орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою та за наявності в особи всіх необхідних документів.
Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, … може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015р. № 13-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015р. за №991/27436.
З 01.04.2021р. відповідно до абзацу 13 п. 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви, зокрема і щодо перерахунку пенсії, та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу; рішення за результатами розгляду заяви, розподіленої за принципом екстериторіальності, у тому числі про перерахунок пенсії, приймається не пізніше 10 днів після її надходження та підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків) та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Отже приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи суд вважає, що ГУ ПФУ в Запорізькій області, який є відповідачем у справі, будь-яких дій чи рішень щодо відмови позивачу у здійсненні розрахунку її пенсії та переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV за результатами розгляду її заяв не приймало.
Заяви позивача про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яким прийнято рішення від 29.05.2025 №923100125735, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, яким прийнято рішення від 25.07.2025 №923100125735, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким прийнято рішення від 05.08.2025 №923100125735, щодо відмови позивачу у переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону, оскільки заява подана через вебпортал, а не до територіального органу Пенсійного фонду України.
Втім, з матеріалів адміністративної справи №280/9142/25 вбачається, що позивачем у справі зазначені територіальні органів Пенсійного фонду України визначені в якості третіх осіб, а не відповідачів по справі. 
Крім того, з матеріалів пенсійної справи, наданої представником відповідача, вбачається, що рішенням №923100125735 від 10.09.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачці призначено пенсію за віком з 01.10.2025 відповідно до Закону № 1058-IV, втім зазначене рішення не оскаржується.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин.
Суд наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003).
За правилами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України зазначається, що у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод або інтересів позивача.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.
Крім того, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.
Приймаючи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства та враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи суд вважає, що оскільки відповідач по справі, будь-яких рішень щодо відмови позивачу у переведенні її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком не приймав, а рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачці призначено пенсію за віком з 01.10.2025 відповідно до Закону № 1058-IV і в межах цієї справи це рішення позивачем не оскаржувалось, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволені позову.
З урахуванням положень статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в позові розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькі області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158 – Б, код ЄДРПОУ 20490012) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ЄДРПОУ 20987385), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ЄДРПОУ 13814885), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ЄДРПОУ 20551088) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 27.04.2026.

Суддя Р.В. Сацький