ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2026 р.  Справа № 911/2297/24 (911/1089/25) 

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Дідик Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за заявою Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича
до 1) ОСОБА_1 
2) ОСОБА_2 
3) ОСОБА_3 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича
про покладення солідарної відповідальності 
у справі № 911/2297/24
за заявою Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»
про банкрутство
Представники: згідно протоколу судового засідання 

Обставини справи:
У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2297/24 за заявою Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» про банкрутство.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.10.2024 відкрито провадження у справі № 911/2297/24 за заявою Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф».
Постановою Господарського суду Київської області від 30.01.2025 у справі № 911/2297/24 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф», відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.
До Господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшла заява вих. № 02-47/73 від 21.03.2025 (вх. № 425/25 від 26.03.2025) про покладення солідарної відповідальності, у якій заявник просить суд покласти солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» на наступних осіб, які входили до органу управління боржника у період виникнення неплатоспроможності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» грошові кошти у розмірі 2 351 081,00 грн солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2025 зобов`язано Центр надання адміністративних послуг (ЦНАП) Полтавської міської ради у п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали надати Господарському суду Київської області інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
До Господарського суду Київської області від Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради надійшов лист б/н б/д (вх. № 2948/25 від 30.04.2025) про неможливість виконання ухвали суду від 18.04.2025.
Господарським судом Київської області 13.08.2025 надіслано ухвалу Господарського суду Київської області від 18.04.2025 про зобов`язання надати інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на адресу Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради.
19.08.2025 до Господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича надійшло клопотання б/н від 19.08.2025 (вх. № 7427 від 19.08.2025) про залучення його до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.
До Господарського суду Київської області від Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради надійшов лист № 01-12-05-09/419 від 20.08.2025 (вх. № 5422/25 від 27.08.2025) на виконання вимог ухвали суду від 18.04.2025, згідно якого, за наявними обліками Реєстру територіальної громади Полтавської міської територіальної громади місце проживання: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.08.2025 прийнято заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича № 02-47/73 від 21.03.2025 (вх. № 425 від 26.03.2025) про покладення солідарної відповідальності до розгляду у межах провадження у справі № 911/2297/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»; розгляд вказаної заяви призначено на 02.10.2025; залучено Фізичну особу-підприємця Бобровського Миколу Івановича до участі у справі № 911/2297/24 (911/1089/25) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; зобов`язано учасників провадження у даній справі надати суду певні документи.
23.09.2025 до Господарського суду Київської області від третьої особи - Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича надійшли письмові пояснення б/н від 23.09.2025 (вх. № 13077/25 від 23.09.2025) по суті заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.
До Господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшло клопотання № 02-47/94 від 25.09.2025 (вх. 6038/25 від 25.09.2025) про надання суду оригіналів документів, додатних до заяви вих. № 02-47/73 від 21.03.2025 (вх. № 425/25 від 26.03.2025) про покладення солідарної відповідальності.
30.09.2025 до Господарського суду Київської області від Міністерства юстиції України та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли листи № 137164/158114-32-25/21.2 від 22.09.2025 (вх. № 6097/25 від 30.09.2025), № 34648/10.1-25/вх.38892/10-25 від 24.09.2025 (вх. № 6098/25 від 30.09.2025) щодо підготовки висновків про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф».
До Господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшло клопотання № 02-47/98 від 02.10.2025 (вх. 6164/25 від 02.10.2025) про долучення документів до матеріалів справи.
Судове засідання у справі № 911/2297/24 (911/1089/25), призначене на 02.10.2025, не відбулося у зв`язку із оголошенням сигналу «повітряна тривога» у місті Києві, з огляду на що ухвалою Господарського суду Київської області від 02.10.2025 розгляд заяви про покладення солідарної відповідальності призначено на 20.10.2025.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.10.2025, враховуючи неявку у судове засідання представників відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і невиконання ними вимог суду, розгляд заяви про покладення солідарної відповідальності відкладено на 13.11.2025.
07.11.2025 до Господарського суду Київської області від Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України надійшов лист № 158744/158114-32-25/21.2 від 04.11.2025 (вх. № 6842/25 від 07.11.2025) з висновками про відсутність ознак фіктивного банкрутства, наявність ознак дій з доведення до банкрутства в діях або бездіяльності керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» та невстановлення ознак дій, які можна вважати діями з приховування банкрутства.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2025, враховуючи заявлене усне клопотання ліквідатора банкрута, нез`явлення у судове засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і невиконання ними вимог суду, розгляд заяви про покладення солідарної відповідальності відкладено на 01.12.2025.
До Господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшли уточнення вих. № 02-47/105 від 26.11.2025 (вх. № 7220/25 від 27.11.2025) до заяви про покладення солідарної відповідальності (в частині розміру вимог), у яких він просить суд пункти 2, 3 прохальної частини заяви про покладення солідарної відповідальності вважати вірними в наступній редакції: « 2. Покласти солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» у розмірі 2 076 978, 72 грн на наступних осіб, які входили до органу управління боржника у період виникнення неплатоспроможності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» грошові кошти у розмірі 2 076 978, 72 грн солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ». Інша частина заяви про покладення солідарної відповідальності залишається без змін.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2025 призначено заяву про покладення солідарної відповідальності до розгляду по суті у судовому засіданні на 15.01.2026.
14.01.2026 до Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання б/н від 14.01.2026 (вх. № 600/26 від 14.01.2026) про відкладення розгляду справи на іншу дату. 
Судове засідання у справі № 911/2297/24 (911/1089/25), призначене на 15.01.2026, не відбулося у зв`язку із оголошенням сигналу «повітряна тривога» у місті Києві, з огляду на що ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2026 призначено заяву про покладення солідарної відповідальності до розгляду по суті у судовому засіданні на 02.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2026, за усним клопотанням представника ОСОБА_1 , розгляд заяви про покладення солідарної відповідальності відкладено на 19.02.2026.
До Господарського суду Київської області від представника ОСОБА_1 надійшла заява вих. № 1А від 19.02.2026 (вх. № 879/26 від 19.02.2026) про відкладення судового засідання у зв`язку із його хворобою.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2026, враховуючи вищезазначену заяву представника ОСОБА_1 вих. № 1А від 19.02.2026 (вх. № 879/26 від 19.02.2026), розгляд заяви про покладення солідарної відповідальності відкладено на 05.03.2026.
05.03.2026 до Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання вих. № 18 від 04.03.2026 (вх. № 3749/26 від 05.03.2026) про перенесення судового засідання, що призначене на 05.03.2026, на один тиждень з метою надання йому можливості укласти договір з іншим адвокатом та забезпечити належне представництво своїх інтересів у суді.
До Господарського суду Київської області від представника ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 05.03.2026 (вх. № 1130/26 від 05.03.2026) про його хворобу та неможливість брати участь у судовому засіданні.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2026 задоволено клопотання ОСОБА_1 вих. № 18 від 04.03.2026 (вх. № 3749/26 від 05.03.2026) та відкладено розгляд заяви про покладення солідарної відповідальності на 23.03.2026.
23.03.2026 до Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшли заперечення вих. № 18/1 від 22.03.2026 (вх. № 4839/26 від 23.03.2026, вх. № 4840/26 від 23.03.2026) на заяву про покладення солідарної відповідальності.
У судовому засіданні 23.03.2026 розгляд заяви про покладення солідарної відповідальності по суті відкладено на 07.05.2026.
До Господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшло клопотання вих. № 02-47/113 від 28.04.2026 (вх. № 7316/26 від 28.04.2026) про долучення документів до матеріалів справи.
У судове засідання 07.05.2026 з`явилися ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражний керуючий Різник Олександр Юрійович та представник третьої особи - Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича, які підтримали заяву про покладення солідарної відповідальності та просили суд її задовольнити.
Інші учасники провадження у даній справі у судове засідання 07.05.2026 не з`явилися та причин неявки суду не повідомили. 
Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної заяви відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за наявними в ній матеріалами. 
У судовому засіданні 07.05.2026, відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали заяви про покладення солідарної відповідальності, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників провадження, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд 

встановив:
В обґрунтування заяви про покладення солідарної відповідальності ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражний керуючий Різник Олександр Юрійович посилається на те, що посадовими особами боржника не вчинено заходів для врегулювання заборгованості та порушення справи про банкрутство у період після виникнення критичної неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф».
Фізична особа-підприємець Бобровський Микола Іванович у своїх письмових поясненнях підтримує вимоги, зазначені у заяві ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника і вважає за необхідне покласти таку відповідальність на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 у своїх запереченнях на заяву про покладення солідарної відповідальності посилається на таке: погіршення фінансового становища боржника було спричинено початком повномасштабного вторгнення рф, а не діями засновників та керівника; всі укладені договори мали реальний характер, частина робіт була виконана, проте початок воєнних дій, не вихід на роботу та виїзд за кордон працівників через постійні обстріли призвели до утруднення виконання умов укладених договорів; частина укладених договорів (зокрема із ФГ «Металоолександрівське») були укладені раніше, ніж 3 річний строк до порушення провадження про банкрутство та не можуть бути предметом аналізу; ліквідатором не доведено того факту, що ним було вжито всіх заходів щодо отримання від діючих керівників і засновників фінансової звітності, активів підприємства та інформації про місце знаходження цих активів (оскільки особи, до яких заявлено вимогу про солідарну відповідальність не були ні керівниками, ні засновниками з 07.12.2023); висновки ліквідатора про "умисне доведення до банкрутства" є декларативними, оскільки ліквідатор не конкретизував: хто саме вчинив протиправні дії, у чому полягає вина кожної з осіб, які управлінські рішення були незаконними або економічно необґрунтованими; також ліквідатор не зазначає які саме дії/бездіяльність вчинила ОСОБА_3 враховуючи той факт, що її частка у статутному капіталі становить 1%; висновок Міністерства юстиції України від 04.11.2025 не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, у тому числі й цього висновку, який є лише одним із засобів доказування.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодних пояснення щодо даної заяви про покладення солідарної відповідальності суду не надали.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення солідарної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства виконавчий орган боржника, а щодо державних та комунальних підприємств також орган, уповноважений управляти майном боржника, у межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно виявляти та вживати заходів щодо запобігання та реагування у разі настання неплатоспроможності боржника.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо аудитором, бухгалтером, які надають послуги боржнику, або бухгалтером боржника за результатами складання податкової звітності виявлено ознаки неплатоспроможності або її загрози, такі особи протягом 10 днів повідомляють про це боржника.
Частиною 3 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у разі виникнення ознак неплатоспроможності чи її загрози, а також у разі отримання боржником повідомлення від осіб, зазначених у частині другій цієї статті, керівник боржника зобов`язаний не пізніше 30 днів з дня отримання відповідної інформації надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника, а також іншим органам управління, до компетенції яких належить вирішення цих питань, відомості щодо наявності ознак неплатоспроможності чи її загрози.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства виконавчий орган боржника, а у випадках, передбачених законом, - засновники (учасники, акціонери) боржника, власники майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, зобов`язані вживати заходів щодо запобігання неплатоспроможності боржника, у тому числі здійснення позасудового врегулювання боргу, ініціювання процедури превентивної реструктуризації боржника, ініціювання процедури реструктуризації відповідно до Закону України «Про фінансову реструктуризацію» або у випадках, передбачених цим Кодексом, прийняти рішення про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. У разі невиконання або неналежного виконання зазначених заходів особи, зазначені у цій частині, несуть відповідальність у випадках, передбачених законом.
До такої відповідальності віднесено, зокрема, солідарну відповідальність у справах про банкрутство, застосування якої урегульовано нормами ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно з ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі виникнення неплатоспроможності, зокрема якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами або якщо розмір грошових зобов`язань боржника, строк виконання яких настав, перевищує вартість активів боржника, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.
Отже, солідарна відповідальність полягає у залученні третіх осіб - керівника боржника (органів управління боржника), який (які) не звернувся (звернулися) до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності юридичної особи, щодо якої в подальшому відкрито та здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника. 
Тобто солідарна відповідальність є правовим механізмом захисту та відновлення прав кредиторів (які були необізнані з вини боржника про стан його неплатоспроможності як під час вступу з ним у господарські відносини, так й після цього, під час погіршення платоспроможності боржника до стану загрози неплатоспроможності) за рахунок особистого майна керівника (органів управління) боржника, тобто майна, відмінного від майна боржника.
Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21 зауважив, що застосуванням «солідарної відповідальності» законодавець стимулює виконання боржником обов`язку з подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності відповідних умов (загрози неплатоспроможності), тоді як для кредитора подання такої заяви є правом, обумовленим лише наявністю у нього незадоволених/невиконаних боржником зобов`язань за вимогами кредитора (ст. 1, частини 1, 2 ст. 34, ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства). 
Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що у справі про банкрутство солідарна відповідальність покладається за таке порушення (неподання боржником, який перебував у стані загрози неплатоспроможності, заяви про відкриття справи про банкрутство), наслідком якого є такі негативні наслідки, як неможливість виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів боржника. У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що солідарна відповідальність має деліктну природу, що узгоджується із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Також, Верховний Суд у зазначеній постанові у справі № 908/3236/21 дійшов висновку, що термін «солідарна відповідальність за незадоволення вимог кредиторів» у ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства застосовується в іншому значенні, ніж згідно з положеннями Цивільного кодексу України. Тому положення ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням ст. 22 Цивільного кодексу України та mutatis mutandis висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, слід розуміти як відповідальність порушника за збитки, завдані боржнику та, відповідно, його кредиторам.
Суд звертає увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства визначає суб`єктами правопорушення, а отже, і солідарної відповідальності, органи управління боржника, які можуть бути як одноособовим органом управління, так і колективним. 
Водночас слід зазначити, що термін «органи управління боржника» у ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються не у тому значенні, яке має цей термін за положеннями Цивільного кодексу України, оскільки за приписами ст. 2 та ст. 92 Цивільного кодексу України органи управління юридичної особи не є учасниками цивільних відносин, суб`єктами права, вони не можуть нести відповідальність, а при належному тлумаченні ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства під суб`єктами відповідальності слід розуміти членів органів управління боржника - юридичної особи.
Разом з тим, суд звертає увагу, що законодавець не встановлює обмежень для притягнення до солідарної відповідальності колишнього керівника (членів органів управління боржника), оскільки норма ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства не містить жодних обмежень щодо покладення такої відповідальності на керівника (члена органу управління) боржника, повноваження якого (яких) на час відкриття або здійснення провадження у справі про банкрутство припинились.
Отже, саме на керівника / членів органів управління боржника покладений обов`язок у встановлених законом випадках ініціювати справу про банкрутство, і, відповідно, і нести відповідальність у разі невиконання цього обов`язку.
За змістом положень ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства порушення, яке є умовою покладення солідарної відповідальності, є допущене керівником / органами управління боржника порушення місячного строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності боржника та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, загроза неплатоспроможності боржника визначається недостатньою вартістю майна юридичної особи для задоволення вимог кредиторів.
Отже, для покладення солідарної відповідальності на керівника / члена органу управління боржника істотне значення має встановлення моменту виникнення в нього обов`язку звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.
Умовами для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту, як загроза неплатоспроможності боржника, є одночасна (зокрема, протягом місячного періоду, визначеного ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства) наявність таких юридичних фактів:
1) існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);
2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.
При цьому зобов`язання, що підтверджують виникнення загрози неплатоспроможності, мають бути реальними та документально підтвердженими. Для визначення ознак загрози неплатоспроможності правове значення має сукупний розмір боргових зобов`язань, а не їх структура, оскільки при аналізі фінансового стану боржника із загального переліку зобов`язань не виключаються ті, які не дають змогу кредитору ініціювати процедуру банкрутства.
Отже, загроза неплатоспроможності боржника розкривається законодавцем через його фінансово-економічний стан, основним визначальним критерієм якого є нездатність боржника відповісти за своїми зобов`язаннями належним йому майном (активами) і тим самим виконати грошові зобов`язання в повному обсязі перед всіма кредиторами.
Разом з тим, фінансово-економічний стан, що визначається на підставі відповідних показників матеріального, фінансового стану боржника та стану його господарської діяльності (з контрагентами тощо) як загроза неплатоспроможності, має бути не умовно-тимчасовим, а стабільно-незворотним для боржника і наслідки такого стану мають безпосередньо впливати на стан розрахунків з кредиторами.
Саме така стійкість та незворотність стану фінансово-господарської діяльності боржника, зокрема в частині розрахунків з кредиторами, і відрізняє загрозу неплатоспроможності боржника від іншого його стану фінансово-господарської діяльності, що має тимчасовий характер, і передбачає реальну (обґрунтовану матеріально-фінансовими показниками) можливість боржника у межах звичайної господарської діяльності у розумні строки змінити та відновити свої фінансові й економічні показники, що нададуть можливість боржнику в межах звичайного режиму господарської діяльності виконувати свої зобов`язання перед контрагентами та задовольняти грошові вимоги кредиторів.
Основним способом встановлення відмінностей між наведеними двома станами боржника є проведення аналізу фінансово-господарської діяльності (звітності) боржника, із встановленням / визначенням за результатами цього аналізу реальних наслідків та перспектив для боржника виконати свої зобов`язання перед його кредиторами, а для кредиторів - отримати від боржника задоволення своїх вимог у разі, якщо боржник не звернеться із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.
У практиці Верховного Суду виявлення «ознак загрози неплатоспроможності» пов`язане з наданням судами оцінки:
- зібраним у справі доказам щодо підстав, обставин та дати виникнення у боржника перед кредитором зобов`язання, невиконання якого обумовило звернення із заявою про відкриття провадження у цій справі;
- доказам, наданим на підтвердження підстав, обставин та дати виникнення у боржника зобов`язань перед іншими кредиторами у справі;
- доказам щодо вартості майнових активів боржника станом на той звітний період, коли у нього виникли та одночасно тривали зобов`язання перед щонайменше двома кредиторами боржника.
Крім того, судом можуть бути враховані висновки експертів (фахівців), аудиторські висновки, висновки за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності боржника, у тому числі податковими органами, доповідні записки (інші звернення до керівника) працівників боржника (бухгалтерів, юристів тощо) про наявність відповідних обставин та загроз, фінансово-господарська та/або податкова звітність щодо діяльності боржника, рішення суду про стягнення або інші обмеження щодо фінансово-господарської діяльності боржника тощо.
З огляду вищевикладене, з урахуванням положень ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, до предмету доказування при вирішенні питання наявності підстав для покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності у справі про банкрутство, належить встановлення обставин:
- виникнення обставин, визначених абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства щодо загрози неплатоспроможності боржника;
- моменту виникнення загрози неплатоспроможності боржника;
- факту неподання органи управління боржника до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника в місячний строк з дня виникнення такого обов`язку;
- обсягу грошових зобов`язань боржника на момент виникнення загрози неплатоспроможності боржника.
Для покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника необхідним є доведення заявником та встановлення судом сукупності таких умов - юридичних фактів:
- порушення визначеного абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства місячного строку на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство;
- наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності.
Обов`язок органів управління боржника щодо звернення до суду із заявою про банкрутство виникає у момент, коли добросовісний та сумлінний орган управління боржника, який перебуває у подібних обставинах, у рамках стандартної управлінської практики, враховуючи масштаб діяльності боржника, мав об`єктивно визначити наявність факту загрози неплатоспроможності останнього.
Отже, бездіяльність органів управління боржника, які ухиляються від виконання покладеного на нього Кодексом України з процедур банкрутства обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, винною, спричинює майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин так і публічні інтереси держави.
Частиною 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено презумпцію вини органів управління боржника у недотриманні ними обов`язку визначеного абзацом першим цієї норми, адже положення абзацу першого цієї норми визначають імперативним обов`язок органів управління боржника зі звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Така презумпція полягає в наявності причинно-наслідкового зв`язку між неподанням органами управління боржника заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та негативними наслідками для кредиторів у вигляді неможливості погашення збільшеної заборгованості.
Однак наведена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість органам управління боржника, на яких покладено тягар доведення відповідних обставин, довести відсутність причинного зв`язку між неможливістю задоволення вимог кредиторів і невиконанням ними обов`язку, визначеного абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» створено та зареєстровано 23.12.2016 із найменуванням Товариство з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» та місцезнаходженням: 02096, м. Київ, вул. Сімферопольська, буд. 5/1, офіс 55.
16.11.2021 відбулася державна реєстрація зміни місцезнаходження боржника з 02096, м. Київ, вул. Сімферопольська, буд. 5/1, офіс 55 на 36007, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Бірюзова Маршала, буд. 27.
За даними державної податкової служби та відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органами управління боржника були:
- Радченко Роман Миколайович – керівник з 01.01.2020 по 06.12.2023;
- ОСОБА_2 – засновник (учасник) з 01.01.2020 по 12.2023;
- ОСОБА_3 – засновник (учасник) з 01.01.2020 по 12.2023;
- кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_2 .
01.12.2023 відбулася державна реєстрація зміни засновників (учасників) боржника, а саме видалено засновників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
07.12.2023 відбулася державна реєстрація зміни кінцевого бенефіціарного власника, керівника, місцезнаходження, найменування (повного та скороченого), структури власності та установчих документів, а саме:
- найменування боржника змінено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»;
- місцезнаходження боржника змінено з 36007, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Бірюзова Маршала, буд. 27 на 08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Молодіжна, буд. 76А;
- керівника боржника змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_4 ;
- кінцевого бенефіціарного власника боржника змінено з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 
- засновником (учасником) боржника зареєстровано Віталіті Груп ЛТД Корпорація.
Після зміни 07.12.2023 кінцевого бенефіціарного власника, керівника, місцезнаходження, найменування та структури власності боржника, останнім звітність до державної податкової служби не подавалася, що підтверджується листом Головного управління ДПС у Київській області № 12717/6/10-36-12-01-06 від 18.02.2025, ознаки ведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» господарської діяльності відсутні.
Як вбачається з матеріалів справи № 911/2297/24, Фізична особа-підприємець Бобровський Микола Іванович звернувся 29.08.2024 до Господарського суду Київської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф».
Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.10.2024 відкрито провадження у справі № 911/2297/24 за заявою Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф».
Ухвалами Господарського суду Київської області від 12.12.2024 та від 02.06.2025, з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 31.10.2024 у даній справі: 
- визнано вимоги Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» у розмірі 2 205 025, 00 грн;
- визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» у розмірі 146 056, 00 грн;
- визнано вимоги Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» у розмірі 25 897, 72 грн.
Судом встановлено, що вимоги Фізичної особи-підприємця Бобровського Миколи Івановича виникли у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»:
- договору поставки обладнання № ПО211121БК від 26.11.2021 в частині поставки обладнання. Строк поставки обладнання 05.01.2022. Грошові вимоги підтвердженні рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.03.2023 у справі № 917/1035/22;
- договору підряду № БМР261121БК від 26.11.2021 в частині виконання робіт. Строк виконання робіт 27.12.2021. Грошові вимоги підтвердженні рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.11.2022 у справі № 917/1036/22;
- договору № 2611-АН на виконання авторського нагляду від 26.11.2021 в частині виконання робіт. 04.08.2022 кредитором було направлено боржнику повідомлення про розірвання договору № 2611-АН на виконання авторського нагляду від 26.11.2021 у зв`язку з його невиконанням та негайне повернення перерахованого авансу;
- договору № ПС-261121 на надання послуг інформаційного та правового супроводу від 26.11.2021 в частині виконання робіт. Строк виконання робіт 26.03.2022. 04.08.2022 кредитором було направлено боржнику повідомлення про розірвання договору № ПС-261121 на надання послуг інформаційного та правового супроводу від 26.11.2021 та негайне повернення перерахованого авансу;
- договору на розробку проектно-кошторисної документації № ПКД261121-БК від 26.11.2021 в частині виконання робіт. Строк виконання робіт 05.01.2022. 04.08.2022 кредитором було направлено боржнику повідомлення про розірвання договору на розробку проектно-кошторисної документації № ПКД261121-БК від 26.11.2021 та негайне повернення перерахованого авансу.
Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» виникли у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» ухвали Господарського суду Полтавської області від 07.09.2021 у справі № 917/355/21, якою було затверджено мирову угоду від 06.09.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ді-Стар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» (після зміни найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»), що передбачала погашення боргу боржником перед кредитором згідно графіку платежів, відповідно до якого з 14.03.2022 у боржника виникло прострочення та ним припинилися погашення.
Грошові вимоги Головного управління ДПС у Київській області виникли у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» своїх зобов`язань зі сплати податку на прибуток приватних підприємств за квітень 2022 року та лютий 2023 року, а також єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період липень 2022 року – лютий 2023 року.
Крім вищезазначених визнаних кредиторських вимог осіб, які звернулися у межах справи № 911/2297/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф», ліквідатором банкрута надано до суду документально підтверджену заборгованість боржника перед такими особами:
- Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд». Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.10.2022 у справі № 917/691/22 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» 365 433, 37 грн - основного боргу, 51 671, 20 грн - штрафу, 45 293, 46 грн - інфляційних нарахувань, 4 268, 25 грн - 3 % річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 999, 99 грн. Вказана заборгованість виникла у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором поставки № 01/19/210 від 04.01.2021 щодо оплати отриманого ним товару в період січень-лютий 2022 року. Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 18.10.2022 у справі № 917/691/22 на даний час зупинено у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»;
- Фермерським господарством «Малоолександрівське». Рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.11.2023 у справі № 917/1441/23 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» на користь Фермерського господарства «Малоолександрівське» 1 600 000, 00 грн - попередньої оплати та 24 000, 00 грн - витрат по сплаті судового збору. Вказана заборгованість виникла у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за договором поставки обладнання № ПО130921БК від 13.09.2021 щодо поставки товару, який мав відбутися протягом 40 календарних днів з дати укладення договору, тобто до 23.10.2021; 
- Товариством з обмеженою відповідальністю «Залізобетонні вироби М-400». Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.09.2023 у справі № 917/954/23 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобетонні вироби М-400» 318 481, 86 грн - основного боргу за отриманий товар, 97 767, 23 грн - інфляційних втрат, 13 690, 36 грн - 3% річних та 6 449, 10 грн - судового збору. Вказана заборгованість виникла у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за усним договором щодо оплати отриманого ним товару в грудні 2021 року. Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 05.09.2023 у справі № 917/954/23 на даний час зупинено у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф».
З огляду на вищевикладене вбачається, що вищезазначена заборгованість виникла у боржника у період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року, а станом на березень 2022 року у боржника існували невиконанні зобов`язання (заборгованість) більш ніж перед двома кредиторами, строк виконання яких настав.
Водночас, ліквідатором банкрута виявлено, що у період виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» заборгованості органами управління боржника було перераховано кошти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме:
- ОСОБА_1 перераховано кошти фінансової допомоги у період з 01.12.2021 по 24.02.2022 у загальному розмірі 2 070 000, 00 грн за договорами поворотної фінансової допомоги;
- ОСОБА_2 перераховано кошти фінансової допомоги у період з 23.03.2022 по 20.12.2022 у загальному розмірі 1 214 000, 00 грн за договорами поворотної фінансової допомоги;
- ОСОБА_3 перераховано кошти фінансової допомоги у період з 20.01.2022 по 30.12.2022 у загальному розмірі 1 536 200, 00 грн за договорами поворотної фінансової допомоги.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ліквідатор банкрута звертався до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із запитами вих. № 02-47/73 від 11.03.2025, вих. № 02-47/74 від 11.03.2025, вих. № 02-47/75 від 11.03.2025 про надання документів щодо правових підстав використання коштів боржника і про повернення отриманої фінансової допомоги, відповіді на які не отримав.
Крім того, ліквідатором банкрута виявлено, що у період виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» заборгованості органами управління боржника здійснено відчуження транспортного засобу боржника марки Toyota, модель Land Cruiser Prado 150, 2019 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , за ціною 124 584, 05 грн, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві № 31/26/21-2276-2025 від 06.03.2025, наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» від 01.02.2022, протоколом № 4 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Агро Буд» від 01.02.2022, договором купівлі-продажу № 8045/2022/3085683 транспортного засобу від 03.02.2022. 
Відповідно до наявної у матеріалах справи фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» за 2021 та 2022 роки, яка подавалася підприємством до державної податкової служби (баланс на 31.12.2021 та баланс на 31.12.2022) встановлено таке:
- чистий прибуток товариства за 2021 рік склав 21,9 тис.грн, а за 2022 рік – 0,1 тис.грн;
- грошові кошти у товариства на кінець 2021 року становили 375,2 тис.грн, а на кінець 2022 року – 50,2 тис.грн;
- основні засоби на кінець 2021 року становили 1189,4 тис.грн, а на кінець 2022 року – 1295,6 тис.грн;
- поточні зобов`язання товариства на кінець 2021 року склали 72469,2 тис.грн, при цьому цей показник на початок року становив 25107,6 тис.грн, а на кінець 2022 року – 81222, 0 тис.грн.
Отже, з вищезазначеного вбачається, що поточні зобов`язання боржника із кінця 2021 року та за 2022 рік не погашалися, а навпаки збільшилися, що свідчить про неплатоспроможність товариства, яка виникла у період 12.2021 – 03.2022.
Крім того, у балансі на 31.12.2021 та балансі на 31.12.2022 відображено, що 96,2 % усіх активів підприємства – боржника становлять запаси, інша поточна дебіторська заборгованість та інші оборотні активи.
При цьому, після відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» та після визнання його банкрутом арбітражним керуючим не виявлено жодних активів боржника. Будь-яких активів ліквідатору колишнім керівником боржника не передано.
Отже, активи, які відображалися у балансах боржника за 2021 та 2022 роки його керівником не підтверджені ні фактично, ні документально. Після зміни у грудні 2023 року керівника та учасників боржника звітність до державної податкової служби не подавалася, ознаки ведення боржником господарської діяльності відсутні. Відсутність активів у боржника для погашення боргів також підтверджується відкриття виконавчих проваджень про стягнення з нього заборгованості, а саме: № 70536394 від 13.12.2022, № 70571162 від 15.12.2022, № 71069308 від 17.02.2023, № 73213679 від 02.11.2023, № 73456864 від 28.11.2023, № 73976673 від 25.01.2024, в рамках яких не відбулося жодного погашення.
Згідно наявного у матеріалах справи звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» від 20.03.2025 зроблено такі висновки: впродовж досліджуваного періоду, результати фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф», у загальному обсязі, демонструють зниження чистого прибутку, в той же час, підприємство декларує показники прибуткової діяльності; загалом досліджуваний період характеризується низьким рівнем платоспроможності, що свідчить про неспроможність підприємства розрахуватись за своїми поточними зобов`язаннями вчасно та в повному обсязі, на що вказує негативна динаміка показників рентабельності та ліквідності; величина та динаміка показників фінансової стійкості, які залежать від обсягу і характеру розміщення власного та позикового капіталу в активах, загалом свідчить про високу фінансову залежність підприємства від зовнішніх джерел фінансування; розмір чистих активів у аналітичному періоді мав негативну динаміку, станом на кінець 2020 року становив 241,30 тис.грн, на кінець 2021 року – 21,90 тис.грн, на кінець 2022 року – 0,10 тис.грн., така тенденція значень показника чистих активів веде до прогнозованого перевищення зобов`язань підприємства над його активами, що є передумовою банкрутства; результати діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» свідчать про відсутність резервів підвищення ефективності функціонування підприємства та відновлення його платоспроможності у зв`язку із значною залежністю від запозичених коштів та відсутністю будь-яких активів для погашення кредиторських вимог; відповідно до п. 4.1 цього звіту органами управління боржника явно вчинено господарське правопорушення визначене ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства; за результатами проведення фінансового аналізу встановлено, що моментом виникнення заборгованості є дата 16.09.2021; загальний аналіз прийнятих судових рішень, про які йдеться у розділі 3 цього звіту, вказує на очевидно умисні дії органів управління та відповідальних осіб боржника, прийняті нераціональні управлінські рішення, які у свою чергу негативно вплинули на діяльність підприємства та, як наслідок, призвели до наявних економічних ознак дій з доведення до банкрутства і встановленого навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства; крім того, аналіз судових рішень вказує на очевидні дії органів управління та відповідальних осіб боржника, які створювали оманливе враження про нормальний фінансовий стан підприємства і таким чином приховували його стійку фінансову неспроможність; враховуючи наведене у звіті можна стверджувати про наявність значних зловживань органами управління банкрута, заплутування фінансової звітності відповідальними посадовими особами та навмисне використання підприємства у якості «інструменту» з метою привласнення грошових коштів, як наслідок, формування, розподіл і використання фінансових ресурсів і активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» у аналітичному періоді визначаються як абсолютно не ефективні, спрямовані на школу підприємству, а його фінансовий стан таким, що характеризується ознаками критичної неплатоспроможності, яка виникла із березня 2022 року (момент настання заборгованості перед кредиторами, яка в подальшому не погашалася товариством).
Також, у вказаному звіті за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» від 20.03.2025, на підставі отриманих даних, обчислення показників ліквідності, фінансової стійкості, рентабельності, які характеризують фінансово-господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф», зроблено загальні висновки про виявлення ознак дій з приховування банкрутства, виявлення ознак дій з доведення до банкрутства, не виявлення ознак фіктивного банкрута та виявлення ознак надкритичної неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» із березня 2022 року.
07.11.2025 до Господарського суду Київської області від Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України надійшов лист № 158744/158114-32-25/21.2 від 04.11.2025 (вх. № 6842/25 від 07.11.2025) з висновками про відсутність ознак фіктивного банкрутства, наявність ознак дій з доведення до банкрутства в діях або бездіяльності керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» та невстановлення ознак дій, які можна вважати діями з приховування банкрутства.
Відповідно до висновків, які складено Департаментом з питань банкрутства Міністерства юстиції України (лист № 158744/158114-32-25/21.2 від 04.11.2025) згідно з Порядком проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3105/5 від 10.09.2020, а також Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможність підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006 (у редакції наказу Міністерства економіки України № 1361 від 26.10.2010), уповноваженим державним органом з питань банкрутства зроблено такі висновки щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»: про відсутність ознак фіктивного банкрутства; наявність ознак навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства та ознак дій з доведення до банкрутства в діях або бездіяльності керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф»; не встановлення ознак дій, які можна вважати діями з приховування банкрутства. 
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що станом на березень 2022 року мав місце факт загрози неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф», а тому саме з цього моменту обчислюється, визначений абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, місячний строк реалізації обов`язку органів управління боржника звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Водночас, як вже зазначалося вище, в період з січня 2020 року по грудень 2023 року органами управління боржника були: ОСОБА_1 (керівник), ОСОБА_2 (учасник, 99 % участі, кінцевий бенефіціарний власник), ОСОБА_3 (учасник, 1 % участі). Після зміни у грудні 2023 року кінцевого бенефіціарного власника, керівника, місцезнаходження, найменування та структури власності боржника, Товариством з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» звітність до державної податкової служби не подавалася, ознаки ведення ним господарської діяльності відсутні.
Отже, саме діяльність вказаних органів управління боржника ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) призвела до загрози його неплатоспроможності, яка є стабільно-незворотньою для боржника і наслідки якої безпосередньо впливають на стан розрахунків з кредиторами.
Разом з тим, бездіяльність зазначених органів управління боржника, які ухилилися від виконання покладеного на них Кодексом України з процедур банкрутства обов`язку щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, є протиправною, винною, спричинює майнові втрати кредиторів, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин так і публічні інтереси держави.
Посилання ОСОБА_1 на те, що погіршення фінансового становища боржника було спричинено початком повномасштабного вторгнення рф, а не діями засновників та керівника спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а саме документально підтвердженими відомостями про те, що заборгованість боржника почала виникати у 2021 році, поточні зобов`язання боржника за 2021 рік зросли із 25107,6 тис.грн до 72469,2 тис.грн, а розмір чистих активів боржника за 2021 рік зменшився з 241,30 тис.грн до 21,90 тис.грн.
При цьому, ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів на підтвердження викладених ним обставин про невихід на роботу та виїзд за кордон працівників, а також про те, що початок воєнних дій позбавив його можливості виконати обов`язок, визначений абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що укладення договору, зокрема із ФГ «Металоолександрівське», раніше, ніж 3 роки до відкриття провадження про банкрутство, не свідчить проте, що вказаний договір не можуть бути предметом аналізу, оскільки для покладення солідарної відповідальності на керівника / органів управління боржника істотне значення має встановлення моменту виникнення загрози його неплатоспроможності, а не дата відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора. 
Також, спростовується матеріалами справи № 911/2297/24 посилання ОСОБА_1 на те, що ліквідатором не доведено того факту, що ним було вжито всіх заходів щодо отримання від діючих керівників і засновників фінансової звітності, активів підприємства та інформації про місце знаходження цих активів, а саме наявними у вказаній справі запитами арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича вих. № 02-47/62 від 10.02.2025, вих. № 02-47/68 від 19.02.2025 про надання інформації щодо Товариством з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф».
Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що ліквідатор не наводить які саме дії/бездіяльність вчинила ОСОБА_3 враховуючи той факт, що її частка у статутному капіталі становить 1%, суд зазначає таке.
Кодекс України з процедур банкрутства визначає суб`єктами правопорушення, а отже, і солідарної відповідальності, органи управління боржника, які можуть бути як одноособовим органом управління, так і колективним. 
Водночас термін «органи управління боржника» у ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються не у тому значенні, яке має цей термін за положеннями Цивільного кодексу України, оскільки за приписами ст. 2 та ст. 92 Цивільного кодексу України органи управління юридичної особи не є учасниками цивільних відносин, суб`єктами права, вони не можуть нести відповідальність, а при належному тлумаченні ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства під суб`єктами відповідальності слід розуміти членів органів управління боржника - юридичної особи.
Разом з тим, суд звертає увагу, що законодавець не встановлює обмежень для притягнення до солідарної відповідальності колишнього керівника (членів органів управління боржника), оскільки норма ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства не містить жодних обмежень щодо покладення такої відповідальності на керівника (члена органу управління) боржника, повноваження якого (яких) на час відкриття або здійснення провадження у справі про банкрутство припинились.
Крім того, суд враховує, що притягнення керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб боржника до солідарної, субсидіарної відповідальності є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів. У його застосуванні необхідно враховувати як сутність конструкції юридичної особи, яка передбачає майнову відособленість цього суб`єкта, його самостійну відповідальність, наявність у засновників, які входять до складу органів управління юридичної особи, широкої свободи розсуду при прийнятті (узгодженні) ділових рішень, і заборона заподіяння ними шкоди незалежним учасникам обороту у вигляді недобросовісного використання інституту юридичної особи.
Отже, визначення членів органів управління боржника суб`єктом солідарної відповідальності у ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства узгоджується з наведеними положеннями ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України, через що саме на органи управління боржника покладений обов`язок у встановлених законом випадках ініціювати справу про банкрутство, і, відповідно, і нести відповідальність у разі невиконання цього обов`язку.
Водночас, судом взято до уваги, що відповідно до наявного у матеріалах справи протоколу № 4 загальних зборів ТОВ «Елефант Агро Буд» від 01.02.2022 ОСОБА_3 брала активну участь у діяльності товариства, саме вона запропонувала на вказаних загальних зборах продати автомобіль боржника марки Toyota, модель Land Cruiser Prado 150, 2019 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , за ціною 124 584, 05 грн, в тому числі ПДВ 20 764, 01 грн та надати згоду на вчинення правочину з продажу зазначеного автомобіля і призначити відповідального за здійснення правочину директора ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що розмір частки ОСОБА_3 у статутному капіталі підприємства – боржника не свідчить про те, що вона не є суб`єктом солідарної відповідальності у розумінні ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства та не доводить того, що вона не повинна нести відповідальність у разі її дій або бездіяльності при невиконані обов`язку органами управління боржника у встановлений законом строк та випадках ініціювати справу про банкрутство.
Крім того, суд звертає увагу, що під час розгляду заяви про покладення солідарної відповідальності відповідно до ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства суд не розглядає в обов`язковому порядку висновки ліквідатора про "умисне доведення до банкрутства", вказані висновки та обставини щодо умисного доведення підприємства до банкрутства є обов`язковими під час розгляду заяви про застосування субсидіарної відповідальності згідно ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.
Водночас, суд погоджується з позицією ОСОБА_1 про те, що висновок Міністерства юстиції України від 04.11.2025 не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, у тому числі й цього висновку, який є лише одним із засобів доказування.
Згідно з ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які подаються сторонами повинні бути належними, допустимими, достовірними та вірогідними. 
Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З огляду на вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 не спростовано належними, допустимими та достовірними доказами заявлених ліквідатором вимог про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі не надали жодних пояснення щодо заяви ліквідатора про покладення них солідарної відповідальності.
В свою чергу, судом встановлено, що ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражним керуючим Різником Олександром Юрійовичем доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для покладення солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» у розмірі 2 076 978, 72 грн на наступних осіб, які входили до органу управління боржника у період виникнення неплатоспроможності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За таких обставин, враховуючи встановленні судом обставини та надані сторонами документи, суд дійшов висновку про задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича вих. № 02-47/73 від 21.03.2025 (вх. № 425/25 від 26.03.2025) про покладення солідарної відповідальності, з урахуванням поданих ним уточнень вих. № 02-47/105 від 26.11.2025 (вх. № 7220/25 від 27.11.2025). 
Керуючись статтями 13, 73-79, 86, 237-241 Господарського процесуального кодексу України та статтями 2, 7, 34 Кодексу України з процедур банкрутства, суд 

вирішив:
1. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення солідарної відповідальності задовольнити.
2. Покласти солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» у розмірі 2 076 978, 72 грн на наступних осіб, які входили до органу управління боржника у період виникнення неплатоспроможності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віталіті Елеф» (08150, Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Молодіжна, будинок 76А, ідентифікаційний код - 41045886) грошові кошти у розмірі 2 076 978 (два мільйони сімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн 72 коп солідарно із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 ).
4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано: 25.05.2026.

Суддя Т.В. Лутак