ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2026 р.	 	Справа № 916/167/26	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В. розглянувши справу,
за позовом: Фізичної особи-підприємця Іріхова Ібраїма Мустафайовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТБРОК УКРАЇНА" (65058, м. Одеса, вул. Армійська, 18А; код ЄДРПОУ 44923620),
про стягнення 154850,00 грн.
Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) учасників справи.
Обставини справи. 
Фізична особа-підприємець Іріхов Ібраїм Мустафайович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТБРОК УКРАЇНА" про стягнення суми заборгованості за перевезення у розмірі 154850,00 грн. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2026 справу № 916/167/26 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 916/167/26 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) - протягом 16 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановив відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України - протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснив сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України. 
Ухвалою від 26.03.2026 суд залишив позовну заяву ФОП Іріхова І.М. (Вх. № 180/26 від 21.01.2026) без руху. Встановив позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви - не більше 5 днів з дня вручення цієї ухвали суду. Повідомив ФОП Іріхова І.М., що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
01 квітня 2026 року до суду від ФОП Іріхова І.М. надійшла заява, в якій заявник просив суд продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 26.03.2026 на десять днів.
02 квітня 2026 року до суду від ФОП Іріхова І.М. надійшла заява про часткове погашення заборгованості, в якій позивач зазначає, що 27.03.2026 ТОВ "ІМПОРТБРОК УКРАЇНА" добровільно частково виконано зобов`язання перед ФОП Іріховим І.М., шляхом сплати частини суми основного боргу в розмірі 54580,00 грн. 
Вказану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 02.04.2026 відмовлено фізичній особі-підприємцю Іріхову І.М. у задоволенні заяви про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.
07 квітня 2026 року до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява від 03.04.2026 про поновлення строку на усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач просить суд:
1) поновити строк на усунення недоліків позовної заяви;
2) долучити заяву від 03.4.2026 про усунення недоліків з доданими документами до матеріалів справи.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що здійснив переклад документів, викладених іноземною мовою через спеціальне бюро перекладів. Враховуючи те, що перекладені та нотаріально посвідчені документи були передані представнику позивача лише 03.04.2026, що позбавило можливості виконати вимоги ухвали від 26.03.2026 у встановлений строк.
Ухвалою суду від 08.04.2026 задоволено заяву ФОП Іріхова І.М. про поновлення процесуального строку на подання заяви про усунення недоліків. Поновлено ФОП Іріхову І.М. процесуальний строк на подання заяви про приєднання доказів до матеріалів справи. Залучено до матеріалів справи № 916/167/26 докази, які додані до заяви про поновлення строку на усунення недоліків позовної заяви (Вх. суду № 11899/26). Продовжено розгляд справи № 916/167/26.
16 квітня 2026 року до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 08.04.2026, в якій позивач надає докази направлення відповідачу заяви від 03.04.2026 про поновлення строку на усунення недоліків позовної заяви з додатком.
Вказану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Суд зазначає, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 ГПК України).
Частиною 11 ст. 242 ГПК України встановлено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилались судом в електронні кабінети сторін.
Ухвала суду від 26.01.2026 отримана відповідачем у справі 26.01.2026 о 18:50, що підтверджується Довідкою про доставку електронного документу (т. 1, а.с. 29).
Абзац другий частини шостої статті 242 ГПК України передбачає, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відповідно, ухвала від 26.01.2026 вважається врученою відповідачу 27.01.2026. 
Станом на 15.05.2026 від відповідача у справі відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги відсутність протягом тривалого часу будь-яких клопотань від сторін у справі, в яких останні заперечували б проти розгляду даної справи по суті, враховуючі, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання розумних строків вирішення спору справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.
У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
ВСТАНОВИВ:
Матеріали справи свідчать, що 10 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТБРОК УКРАЇНА" (надалі – експедитор або відповідач) і фізичною особою-підприємцем Іріховим Ібраїмом Мустафайовичем (надалі – перевізник, виконавець або позивач) був укладений Договір № 1007 (надалі – Договір).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору перевізник зобов`язується за плату та за рахунок експедитора здійснити міжнародні експрес перевезення та або експрес перевезення в межах України та надати комплекс інших послуг, пов`язаних із перевезенням відправлення, а експедитор зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених Договором.
Відповідно до умов п. 1.2. Договору послуги, які надаються експедитору перевізником за цим Договором, складаються з комплексу послуг в тому числі, але не обмежуючись, пов`язаних із підготовкою, обробкою, зберіганням, перевезенням відправлень в межах території України та Світу, контролем за перевезенням та доставкою відправлень.
Обсяг і вид перевезень, які виконуються перевізником, визначається сторонами в кожному конкретному випадку у відповідності до доручення експедитора та умов надання послуг, а також підтверджуються заявкою до відправлення (п. 1.3. Договору).
Експедитор зобов`язаний у встановленому цим Договором порядку своєчасно та у повному обсязі оплатити перевізнику виконані за цим Договором послуги по перевезенню відправлень (п. 3.2.6. Договору).
По факту отримання надісланих перевізником за допомогою електронної пошти або за допомогою засобів поштового зв`язку чи кур`єрської доставки актів експедитор зобов`язується негайно підписати вказаний документ та повернути його замовнику (п. 4.2. Договору).
Якщо протягом 5 (п`яти) днів після відправлення акту Експедитору Перевізник не отримає підписаний Експедитором акт або мотивовану відмову від підписання акту, надані послуги вважаються прийнятими в повному обсязі, з дотриманням усіх умов Договору (на вказану в акті суму) (п. 4.4. Договору).
Оплата вартості наданих послуг з перевезення вантажу відбувається за діючими у виконавця тарифами шляхом внесення експедитором на рахунок перевізника плати у розмірі 100% від вартості належним чином наданих послуг (п. 5.1. Договору).
Вартість послуг перевізника за даним Договором визначається відповідно до тарифів, які розміщені на офіційному сайті перевізника, якщо інше не визначено в додаткових угодах до даного Договору, які є його невід`ємною частиною (п. 5.2. Договору).
Оплата експедитором за надані послуги здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку перевізника на поточний рахунок перевізника, вказаний у цьому Договорі, але не раніше виконання ним своїх зобов`язань по Договору (п. 5.6. Договору).
Рахунок може бути надісланий перевізником за допомогою електронної пошти або за допомогою засобів поштового зв`язку чи кур`єрської доставки (п. 5.7. Договору).
Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2024. Цей Договіp подовжується автоматично на кожен наступний календарний рік, якщо жодна з Cтоpін не повідомить іншу в письмовому вигляді про своє pішення не подовжувати Договіp за один (1) місяць до закінчення його дії (п. 8.1. Договору).
11 листопада 2024 року сторонами оформлено заявку до Договору на міжнародні перевезення № 1011 із зазначенням, зокрема: маршруту перевезення вантажу: м. Анкара (Туреччина) – м. Біла Церква (Київська обл.); назви вантажу (фарба); його кількості (21 тонн); дата завантаження (11.11.2024); сума фрахту – 150000,00 грн + сума замитнення в Туреччині згідно рахунку; форма оплати – безнал, НБУ.
Договір та заявку підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.
Позивач зазначає, що послуга перевезення за погодженим в заявці маршрутом виконана належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи міжнародною товаро-транспортною накладною (CMR). 
З метою оплати вартості наданих експедитору послуг, перевізником оформлено та виставлено рахунок-фактуру від 18.11.2025 № 18/11 на суму 154850,00 грн.
За даними графи «Представник одержувача» Експрес-накладної № 59001545992545, відправлення було отримане уповноваженою особою ТОВ «ІМПОРТБРОК УКРАЇНА» Бічевою А.Ф. 09.01.2026. 
Позивач вказує , що з наступного дня – 10.01.2026 п`ятий банківський день, визначений кінцевим днем для проведення оплати завершився 16.01.2026. Втім, оплата перевезення відповідачем проведена не була. З наступного дня – 17.01.2026 зобов`язання відповідача на суму 154850,00 грн вважається простроченим.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Іріхова Ібраїма Мустафайовича підлягають задоволенню, з таких підстав.
За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.
У відповідності до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Господарський суд, проаналізувавши наведені приписи матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір перевезення вантажу автомобільним транспортом.
Матеріали справи свідчать, що позивачем на виконання умов Договору було надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 150000,00 грн, а також нараховано митне оформлення у розмірі 4850,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № 18/1 від 18.11.2025 та міжнародною товарно-транспортною накладною CRM 003032.
Жодних претензій з боку відповідача щодо невиконання, неналежного виконання або порушення позивачем своїх зобов`язань щодо наданих послуг на адресу позивача не надходило.
Строк та умови здійснення відповідачем оплати наданих позивачем послуг визначені умовами Договору та заявки № 1007 до Договору.
Матеріали справі свідчать, що відповідачем в порушення умов Договору та ч. 1 ст. 530 ЦК України в строк по 16.01.2026 включно не було здійснено розрахунку з позивачем за надані послуги.
Отже, як слідує з матеріалів справи, відповідач порушив договірні зобов`язання, які виразились у нездійснені оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість у розмірі 154850,00 грн.
Водночас після подачі позову відповідач перерахував позивачу частину суми заборгованості за перевезення у розмірі 54850,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 32301 від 27.03.2026 (т. 1, а.с. 39).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.05.2026 суд закрив провадження у справі № 916/167/26 (у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України) в частині вимог щодо стягнення з ТОВ "ІМПОРТБРОК УКРАЇНА" на користь ФОП Іріхова І.М. суми основної заборгованості за перевезення у розмірі 54850,00 грн.
Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 100000,00 грн, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 100000,00 грн - є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТБРОК УКРАЇНА" (65058, м. Одеса, вул. Армійська, 18А; код ЄДРПОУ 44923620) на користь фізичної особи-підприємця Іріхова Ібраїма Мустафайовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості за перевезення у розмірі 100000,00 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Рішення підписано 15.05.2026.

Суддя Нікітенко С.В.