ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/22961/25
провадження № 1-кп/753/1135/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 
секретаря      ОСОБА_2 
провівши судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 1202510502001050 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балки, Василівського р-ну, Запорізької обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-19.10.2018 Василівським районним судом Запорізької обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 309 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора      ОСОБА_4  
захисника       ОСОБА_5 
обвинуваченого      ОСОБА_3 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 22.09.2025 приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи поблизу магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , з яким почав розпивати алкогольні напої. Під час спілкування з останнім, ОСОБА_3 , побачив, що ОСОБА_6 користується мобільним телефоном «Samsung», моделі "A14 5G, SM-A146P/DSN, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Після цього у ОСОБА_3 , раптово виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме мобільним телефоном ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення майнової шкоди власнику і бажаючи їх настання, під впливом корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, в ході розмови з ОСОБА_6 , підприводом необхідності здійснення телефонного дзвінку, попросив у останнього надати йому мобільний телефон, на що ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, погодився та передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки мобільний телефон «Samsung», моделі «A14 5G, SM-A146P/DSN, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
Після отримання від ОСОБА_7 вказаного телефону, ОСОБА_3 пішов у невідомому напрямку та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись казаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , майнової шкоди на суму 3500 гривень.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.
Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок і наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря - психіатра не перебуває. Разом з тим суд бере до уваги, те що обвинувачений є раніше судимим, а саме 19.10.2018 року Василівським районним судом Запорізької обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 309 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі, крім того Вознесенським районним судом м. Запоріжжя розглядається справа № 335/5759/24 та № 335/6131/24, за ч.4 ст.185 та ст.395 КК України, які ухвалою від 18.06.2024 - зупинено у зв`язку з проходженням обвинуваченим військової служби). Також суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину, його відношення до вчиненого, та приходить до висновку, що останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі однак у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, і саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Разом із тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його попередні судимості, суд не вбачає підстав для призначення більш м`якого покарання чи застосування положень ст.ст.75,76 КК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Документів по речових доказах суду не надано.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покаранняу виді 1 року позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання відраховувати із 25.05.2026 року, зарахувавши устрок відбування покарання строк попереднього ув"язнення у період із 25.05.2026 року по день набрання вироком законної сили, виходячи із розрахунку - один день попереднього ув"язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили застосований до  ОСОБА_3  запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: