ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/9318/25
провадження № 2/753/7526/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
04 червня 2026 року ДДарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котвицького В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, питання про розподіл судових витрат заявлених представником позивача Шкнай Ганною Іванівною - адвокатом ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи № 753/9318/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2025 у  цивільній справі № 753/9318/25позовні вимоги позивачки  ОСОБА_2 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 3 000,00 (три тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 07.05.2025 та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23- річного віку.
Від представника позивача адвоката Шкнай Г.І. 20.10.2025 надійшло клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу.
За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликались.
Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду
Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У відповідності до умов Договору про надання правової допомоги № 23/04/25 від 23.04.2025, укладений між адвокатом Шкнай Г.І. та ОСОБА_2 було підписано акт про надання послуг № 9 від 17.10.2025 наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги № 23/04/25 від 23.04.2025 року. У відповідності до умов акту будь-яких претензій до якості наданої адвокатом правової/ правничої допомоги з боку ОСОБА_2. - не існує.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правової допомоги представником позивачки надано суду копію Договору про надання правничої допомоги № 23/04/25 від 23.04.2025 року, копію Акту про надання послуг № 9 від 17.10.2025 наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги № 23/04/25 від 23.04.2025 року, відповідно до якого були виконанні роботи (надані послуги) на загальну суму 18000,00.
Таким чином, сума гонорару адвоката з наданої правової/правничої допомоги склала 18000,00 грн.
У свою чергу, відповідач звернувся із заявою про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду, у якому заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів реальної оплати адвокатських послуг, а також зазначає, що заявлені витрати не відповідають критерію розумності, а також просить про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з наявністю на його утриманні дитини - інваліда дитини та невисокого розміру його заробітної платні, що унеможливлює компенсацію ним наданої адвокатом Шкнай Г.І. правничої допомоги в повному обсязі.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 цієї статті).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
Щодо вказаних доводів суд зауважує, що згідно з усталеною позицією Верховного Суду витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).
Оцінивши надані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на правову допомогу та визначаючи суму відшкодування в цій частині, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та співмірності їхнього розміру і, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, складність справи, час, витрачений на підготовку документів та обсяг виконаних робіт, суд вважає, що за обставинами цієї справи відповідатиме наведеним критеріям розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати за надані послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільної справи № 753/9318/25 у сумі 10000,00 грн. 

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.Л. Котвицький