П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5241/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.
Суддя-доповідач - Слободонюк М.В. 
05 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Слободонюка М.В. 
суддів: Кузьмишина В.М.  Канигіної Т.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року позов задоволено частково. Зокрема:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 15 вересня 2025 року про перерахунок пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 вересня 2025 року про перерахунок пенсії та додані до неї документи і прийняти рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за 1566/11846;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.
Не погодившись із судовим рішенням як Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області так і ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.
Так, відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що перерахунок пенсії за заявою позивача чинним законодавством не передбачений, у зв`язку з чим така заява правомірно була розглянута органом Пенсійного фонду в порядку Закону України “Про звернення громадян”, а не як заява про перерахунок пенсії. Апелянт також вказує, що розмір пенсії позивача обчислено відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, а підстав для проведення її перерахунку у більшому розмірі відсутні, оскільки всі складові пенсії визначені коректно та відповідно до чинного законодавства. Таким чином Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові.
Позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати вказане рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Автор апеляційної скарги зазначає, що поданою заявою від 15.09.2025 фактично порушувалось питання не формального розгляду звернення, а здійснення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням додаткових відомостей про розмір заробітної плати (доходу) та/або періодів страхового стажу, які не були враховані органом Пенсійного фонду при первинному призначенні пенсії, що прямо впливає на її розмір. На переконання апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність лише повторного розгляду заяви, оскільки встановлені у справі обставини та наявні докази свідчать про існування підстав для зобов`язання відповідача безпосередньо здійснити перерахунок пенсії із врахуванням поданих документів, а не обмежуватись повторним розглядом заяви.
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 березня та 25 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та ОСОБА_1 відповідно та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відзивів на апеляційні скарги від учасників справи до апеляційного суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
15.09.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою, в якій просила перерахувати розмір пенсії відповідно до частини першої статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
До заяви позивачем додано такі документи: копію паспорта громадина України, копію довідки про присвоєння РНОКПП, копію пенсійного посвідчення, копію трудової книжки, копію документу про освіту, копію витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5), копії довідок про заробітку плату, копію пенсійного розрахунку та інші документи.
Про результат розгляду заяви від 15.09.2025 позивача було повідомлено листом № 4617-4611/Г-17/8-2400/25 від 30.09.2025, яким роз`яснено порядок розрахунку пенсії позивача та вказано про відсутність підстав для її виплати у більшому розмірі.
Вважаючи, що відповідачем неправильно визначений розмір пенсійного забезпечення, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії не дотримано вимог чинного законодавства, зокрема Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та Порядку №22-1, оскільки за результатами розгляду поданої 15 вересня 2025 року заяви не було прийнято належного рішення у формі акта правозастосування, а натомість позивача повідомлено листом інформаційного характеру, який не породжує правових наслідків.
Окружний адміністративний суд дійшов висновку, що такі дії органу Пенсійного фонду свідчать про неналежний розгляд звернення позивача та порушення встановленої процедури, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання їх протиправними та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з прийняттям відповідного рішення. Водночас суд визнав, що вимоги позивача про проведення безпосереднього перерахунку пенсії в цьому разі є передчасними.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вимоги апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в повному обсязі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційних скарг апеляційний суд керується такими мотивами.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Як вбачається зі змісту позову та встановлених у даній справі обставин, звернення позивачки до суду з цим позовом обумовлене її незгодою із діями відповідача як суб`єкта владних повноважень щодо відмови в перерахунку пенсії, яка оформлена листом від 30 вересня 2025 року № 4617-4611/Г-17/8-2400/25.
Так, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі також Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).
Відповідно до статті 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За змістом абзацу першого частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзаци четвертий, п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).
Відповідно частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Абзацами 2-3 частини першої статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
Так, згідно абзацу першого пункту 1.1 Розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4); заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном (додаток 9) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
В абзаці другому пункту 1.1 Розділу І Порядку №22-1 зазначено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Відповідно до абзацу 7 пункту 1.8 Розділу І Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Судом першої інстанції встановлено і визнається сторонами, що позивачем 15 вересня 2025 року було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заяву про перерахунок пенсії.
Розділ IV Порядку №22-1 регулює порядок приймання, оформлення та розгляд документів.
Так, відповідно до абзацу 2 пункту 4.1 Розділу IV Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Пунктом 4.2 Розділу IV Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.
Абзацами 2-3 пункту 4.3 Розділу IV Порядку № 22-1 унормовано, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Згідно з пунктом 4.7 Розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, Суд приходить до висновку, що такими передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Тобто, наведене свідчить про те, що у разі звернення особи із заявою про призначення/перерахунок пенсії пенсійний орган зобов`язаний діяти згідно вказаного Порядку №22-1, зокрема, розглянути подану заяву та прийняти рішення за результатами розгляду такої заяви.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було розглянуто у відповідності до вимог Порядку № 22-1 подану позивачем заяву про перерахунок пенсії.
Фактично, пенсійним органом не приймалося мотивоване рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії позивача, що свідчить про недотримання встановленого законодавством порядку вирішення питання про перерахунок пенсії.
Отже, суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах діяв не у спосіб, встановлений законодавством.
Аналогічної позиції у подібних відносинах щодо неналежного розгляду заяви особи про перерахунок пенсії без ухвалення пенсійним органом відповідного рішення у відповідності до Порядку №22-1 також дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 16 вересня 2024 року (справа № 600/1720/24-а), від 19 листопада 2024 року (справа № 600/2137/24-а), від 27 березня 2025 року (справа № 600/2170/24-а), від 18 серпня 2025 року (справа № 600/44/25-а) та ін.
Поряд з цим суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання правомірності нерозгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком № 22-1, Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 у справі № 748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, вказав, що важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які подаються саме при призначенні пенсії. На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 537/3480/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 748/696/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 541/543/17-а, від 16 грудня 2021 року у справі № 500/1879/20 та від 09 серпня 2023 року у справі № 520/5045/2020.
Крім того, у постанові від 23 вересня 2024 року у справі № 620/2027/23 Верховний Суд, розглянувши спір щодо можливості подання заяви про призначення пенсії у формі, що передбачена Законом України “Про звернення громадян”, наголосив, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.
Таким чином, з усталеної практики Верховного Суду вбачається, що ключове значення при вирішенні спорів щодо призначення чи перерахунку пенсії має зміст звернення, що дає змогу об`єктивно встановити волю заявника, а не виключно формальне дотримання затвердженої бланкової форми. Зазначені позиції послідовно наголошують, що надмірний формалізм у сфері соціального забезпечення є неприпустимим та призводить до безпідставного обмеження конституційних прав.
У постанові від 22.07.2025 по справі № 580/710/24-а Верховний Суд вказав, що право особи на звернення за перерахунком пенсії є складовою права на соціальне забезпечення, гарантованого Конституцією України (стаття 46) та законодавством у сфері пенсійного забезпечення. Незважаючи на формальні вимоги до заяви, визначені Порядком № 22-1, її зміст має відігравати ключову роль при оцінці дійсного волевиявлення особи.
Як встановлено матеріалами справи, відповідач за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії не прийняв жодного рішення у формі акта індивідуальної дії, а за результатами її розгляду позивачу було направлено лист.
Разом з тим, наданий лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30 вересня 2025 року № 617-4611/Г-17/8-2400/25 за своїм змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не має ознак акта правозастосування, не спрямований на врегулювання індивідуальних правовідносин та не породжує для позивача юридичних наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав або обов`язків, а носить виключно інформаційний характер.
За таких обставин відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача саме щодо відмови у перерахунку пенсії, оскільки у встановленому законом порядку відповідне рішення взагалі не приймалося.
Водночас колегія суддів зазначає, що відповідач, розглядаючи заяву позивача, не дотримався вимог чинного законодавства, зокрема не забезпечив прийняття належного рішення за результатами її розгляду, чим діяв не у спосіб, визначений законом.
Колегія суддів не погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо помилковості висновків суду першої інстанції про передчасність вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, оскільки відсутність належного рішення за результатами розгляду заяви позивача виключає можливість зобов`язання відповідача до вчинення дій, які є похідними від такого рішення. Лише після прийняття відповідачем відповідного акта індивідуальної дії, який може бути предметом судового контролю, виникають підстави для оцінки його правомірності та, у разі необхідності, застосування належного способу захисту.
Водночас, відповідно до усталеної практики адміністративного судочинства, суд не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень та вперше вирішувати питання, віднесене законом до його дискреційних повноважень, зокрема щодо встановлення підстав та проведення перерахунку пенсії на підставі поданих документів.
Посилання апелянта на те, що суд мав вирішити спір остаточно з огляду на наявність усіх необхідних доказів у матеріалах справи, є безпідставним, оскільки саме відповідач наділений повноваженнями щодо оцінки поданих документів, встановлення юридично значимих обставин та прийняття відповідного рішення про перерахунок пенсії або відмову в ньому. Здійснення такої оцінки судом замість компетентного органу суперечило б принципу розподілу влад та завданню адміністративного судочинства.
Не може бути прийнято до уваги і посилання апелянта на порушення принципу ефективного судового захисту у зв`язку із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву. Обраний судом спосіб захисту спрямований на усунення допущеного порушення - неналежного розгляду звернення та забезпечення прийняття відповідачем рішення у визначеній законом формі, що, своєю чергою, створює передумови для реалізації позивачем права на ефективний судовий захист у разі незгоди з таким рішенням.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що належним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах є визнання протиправними дій відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача та зобов`язання його повторно розглянути таку заяву з прийняттям відповідного рішення, тоді як вимоги про безпосереднє зобов`язання здійснити перерахунок пенсії є передчасними.
При оцінці інших аргументів учасників справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, апеляційний суд вважає, що ключові аргументи апеляційних скарг отримали достатню оцінку.
Отже, оскільки, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 		Слободонюк М.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Кузьмишин В.М.    Канигіна Т.С.