Справа № 346/6836/25
Провадження № 2/346/1047/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

23 червня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді Сольського В.В.,
за участю секретаря судових засідань Пігуляк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суд із вказаним позовом який мотивує тим, що 04 липня 2025 між ТОВ «ІННОВА НОВА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № 8691750725, відповідно до умов якого відповідачка отримав кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 360 днів зі сплатою 1 % - стандартна процентна ставка, з умовою повернення в порядку та строки визначені договором.
На виконання взятих на себе зобов`язань позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором.
Натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з порушеннями умов договору, що спричинило виникнення заборгованості, розмір якої становить: 26 900 грн і складається із 10 000 грн – заборгованість по тілу кредиту; 15 400 грн – заборгованість за процентами; 1 500 грн - комісія за надання кредиту.
Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та понесені судові витрати, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Ухвалою суду від 15 січня 2026 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
31.03.2026 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що не погоджується з викладеними у позові обставинами. Зокрема, представником позивача підписано позову заяву, однак до матеріалів позову не додано належним чином оформленого ордера, тому позовна заява підлягає поверненню на підставі п.1. ч.4 ст. 185 ЦПК України. Кредитного договору відповідач не укладав, роздруківку того договору, якого долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви, відповідно не погоджував дану редакцію договору з несправедливою процентною ставкою та інші кабальні умови кредитування. Жоден доказ, поданий позивачем, не підтверджує, що саме дану редакцію договору відповідач розумів та узгодив із позивачем. 
Щодо стягнення комісії зазначив, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону "Про споживче кредитування". 
Щодо відсутності доказів перерахування коштів пояснив, що наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили перевірити, чи видавалися кредитні кошти. Також не відомо, кому належить карткові рахунки, на які переказано дані кошти, оскільки лист не містить ідентифікуючих даних про відповідача. Також заперечує щодо стягнення з нього судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, що 04.07.2025 року між позивачем та відповідачем в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8691750725, який зі сторони впозичальника підписаний одноразовим ідентифікатором 7721.
Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та з урахуванням особливостей передбачених ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, вказаної Відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити комісії та процентів за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1, п.2.6.2 та п.2.6.3. цього Договору, його додатків (п.2.2. Договору).
Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів (п.2.5).
Дати надання кредиту: 04.07.2025 року або наступний за ним календарний день.
Згідно п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення Договору. В цей період можливе використання Позичальником право користування Кредитом за зниженою процентною ставкою 0,1% в день за умови погашення кредиту в строк до 03.08.2025.
Згідно п.2.7. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0%, це означає, що комісія за видачу кредиту відсутня.
Пунктом 3.1. Договору визначено, що кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .
Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням – пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом надсилання кнопки «підписати». 
На підтвердження укладення договору позики між позивачем та ОСОБА_1 надано роздруківку з підтвердження відправлення на номер телефону відповідача НОМЕР_2 одноразовий ідентифікатор для підпису договору позики № 8691750725 та договором споживчого кредиту.
Перерахування ОСОБА_2 кредитних коштів у розмірі 10 000 гривень, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладення договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий дім» (а.с.65).
Згідно інформації, наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», на імя ОСОБА_1 було емітовано банківську картку № НОМЕР_3 та 04.07.2025 року зараховано платіж у сумі 10 000 грн від ТОВ «ІННОВА НОВА» (а.с.126).
Однак, у зв`язку із порушеннями умов договору, у відповідача виникла заборгованість, розмір якої становить: 26 900 грн і складається із 10 000 грн – заборгованість по тілу кредиту; 15 400 грн – заборгованість за процентами; 1 500 грн - заборгованіст по комісії за видачу кредиту.
Судом перевірено правильність нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором та процентів.
Отже, зазначені умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Тлумачення змісту вказаних пунктів кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом перевірено правильність нарахування процентів і суд визнає такий розрахунок вірним, таким що відповідає умовам договору та чинного законодавства.
Так, 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 цього Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Таким чином, узгоджена сторонами в п. 2.6.1. договору відсоткова ставка 1 % та 0,87% цілком відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Суд відхиляє доводи відповідача щодо неправомірності нарахування комісії з огляду на наступне.
Відповідно п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування` загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування` до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином,Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право позикодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Таким чином нарахування відповідачці комісії в розмірі 1 500 грн, що становить 15% від суми кредиту відповідає умовам п. 2.7. Договору та нормам законодавства.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок не повернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено розмір заборгованості.
Відповідачем дані обставини не спростовані та жодних доказів суду не надано.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду оскільки позов задоволено в повному обсязі.
На підставі наведеного та статей 525, 536, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» заборгованість за договором позики № 8691750725 від 04 липня 2025 року в розмірі 26 900 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Іннова Фінанс» сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА», адреса: м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, 04071, ЄДРПОУ 44127243.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя: 	Сольський В. В.