П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/14072/25	

Перша інстанція: суддя Дерев`янко Л.Л.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.05.2026 у справі № 400/14072/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недоотриманої пенсії його батька ОСОБА_2 згідно з розрахунками заборгованості на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 по справі № 400/62/24, та від 28.06.2024 у справі № 400/5365/24;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) здійснити нарахування (зарахування) та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недоотриманої пенсії його батька ОСОБА_2 згідно з розрахунками заборгованості на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 по справі № 400/62/24, та від 28.06.2024 у справі № 400/5365/24.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що його померлий батько перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Позивач стверджує, що за життя відповідачем не була повністю виплачена батьку позивача пенсія, нарахована на підставі рішень Миколаївського окружного адміністративного суду. Заяву позивача про виплату цієї пенсії відповідач залишив без задоволення. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною з огляду на приписи ст. 61 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”. Просить позов задовольнити.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що згідно зі статтею 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові й залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Також відповідач зазначає, що Головним управлінням на виконання рішення суду від 15.02.2024 та 28.06.2024 року в добровільному порядку в межах покладених судом зобов`язань проведено перерахунок пенсії особи та нараховано заборгованість в розмірі – 245 571,35 грн., справа №400/62/24 від 15.02.2024, та у розмірі – 76 000,00 грн., справа №400/5365/24 від 28.06.2024. Недоотримана пенсія, яка нарахована на виконання судових рішень, буде виплачена Позивачу у порядку черговості, визначених відповідно до пункту 7 розділу ІІ Постанови № 21-2. Отже, Головним управлінням не відмовлено Позивачу у нарахуванні та виплати недоотриманої пенсії, яка була нарахована на виконання рішень суду від 15.02.2024 та від 28.06.2024. Зазначені суми буде виплачено Позивачу у порядку черговості, в межах бюджетних асигнувань. Просить у задоволенні позову відмовити.

Короткий зміст рішення та мотиви суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 07.05.2026 у справі № 400/14072/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недоотриманої пенсії його батька ОСОБА_2 згідно з розрахунками заборгованості на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року по справі № 400/62/24, та від 28.06.2024 року у справі № 400/5365/24.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) здійснити нарахування (зарахування) та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недоотриманої пенсії його батька ОСОБА_2 згідно з розрахунками заборгованості на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року по справі № 400/62/24, та від 28.06.2024 року у справі № 400/5365/24.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 коп) грн
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як син померлого ОСОБА_2 має право на отримання суми пенсії, неотриманої останнім за життя.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не здійснено дій щодо виплати позивачу суми пенсії в розмірі 245571,35 грн і 76000,00 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував, що задоволення вимоги позивача про стягнення 245571,35 грн., 76000,00 грн., фактично призведе до подвійного стягнення з Головного управління нарахованої суми пенсії, оскільки, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024, 28.06.2024 зазначені суми вже обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі – в автоматизованій базі даних у підсистемі “Реєстр судових рішень” Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України;
- здійснення виплати перерахованої суми пенсії на виконання рішення суду поставлена в залежність до бюджетного фінансування;
- інші доводи відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
Між сторонами не є спірним, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 20.06.2005 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII. (далі- Закон № 2262).
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року у справі № 400/62/24, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 виходячи з розрахунку грошового забезпечення на підставі довідки від 06.11.2023 року №9/1/8830, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі № 400/5365/24, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_2 в розмірі 2000,00 грн, згідно Постанови КМУ від 14.07.2021 року №713, з урахуванням раніше виплачених сум. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .
Копії паспортів позивача і ОСОБА_2 свідчать про те, що останні були зареєстровані за однією адресою.
07.07.2025 позивач як син померлого ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою, в якій просив здійснити виплату суми заборгованості по перерахунку пенсії його померлого батька відповідно до рішень судів. Про отримання відповідачем цієї заяви свідчить вхідний номер від 13.05.2025.
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області листом № 10712-9559/Б-02/8-1400/24 від 21.07.2025 повідомило, питання виплати різниці пенсії буде вирішуватися після затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік та виділення бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за зазначений період. 
Суд встановив, що на виконання судових рішень у справах № 400/62/24, № 400/5365/24 відповідачем нараховано 245571,35 грн і 76000,00 грн відповідно.
Позивач не погодився з бездіяльність відповідача щодо невиплаті йому пенсії, яка залишилась недоотриманою його батьком, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Статтею 8 Закону №2262-XII передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Згідно з частинами 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Статтею 61 Закону №2262-XII передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
На виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду, що набрали законної сили, від 15.02.2024 у справі № 400/62/24, від 28.06.2024 у справі № 400/5365/24 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії. 
За життя пенсіонера йому нараховано доплати в сумі 245571,35 грн і 76000,00 грн відповідно, що підтверджується розрахунками відповідача, доданими до відзиву.
ГУ ПФУ в Миколаївській області не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати ОСОБА_2 заборгованості з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішень суду, а отже, пенсійний орган має заборгованість з виплати пенсії.
Як встановлено судом, позивач є сином померлого пенсіонера, і впродовж шести місяців з дати смерті батька він звернувся з заявою до Пенсійного фонду за виплатою пенсії, яка належала ОСОБА_2 .
Матеріали справи не містять доказів того, що інші члени сім`ї у відповідності до ст. 61 Закону №2262-XII зверталися до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області за виплатою суми пенсії померлого ОСОБА_2 протягом шести місяців з дня його смерті. Не вказує на такі заяви і відповідач у своєму листі за результатами розгляду заяви позивача.
З огляду на викладене те, що звернення позивача до пенсійного органу за відповідними виплатами здійснено у межах шести місяців після смерті пенсіонера, докази щодо звернення інших члени сім`ї у відповідності до ст. 61 Закону №2262-XII до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за виплатою суми пенсії померлого ОСОБА_2 у справі відсутні, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач, як син померлого, має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців ОСОБА_2 , але не була виплачена пенсійним органом останньому у зв`язку з його смертю.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не здійснено дій щодо виплати позивачу суми пенсії в розмірі 245571,35 грн і 76000,00 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Доводи апеляційної скарги.

Твердження апелянта про неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, є безпідставними, оскільки право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати перерахованої пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади (місцевого самоврядування) не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п.п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.05.2026 у справі № 400/14072/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик