УХВАЛА

26 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 907/416/18(910/6341/19) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична група «ІНІЦІАЛІС»
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 (колегія суддів у складі: головуючий - Желік М.Б., Галушко Н.А., Орищин Г.В.)
у справі № 907/416/18 (910/6341/19)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ»
до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична група «ІНІЦІАЛІС»
про стягнення суми 27194,05 дол. США, що еквівалентно сумі 700000,00 грн. (позовні вимоги викладено у відповідності до заяви позивача про зміну предмету позову від 16.07.2019)
у межах справи № 907/416/18
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ» 
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична група «ІНІЦІАЛІС» (далі - ТОВ Юридична група «ІНІЦІАЛІС») 09.04.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 у справі № 907/416/18 (910/6341/19), в якій просить Суд скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.10.2025 залишити в силі. 

Ухвалою Верховного Суду від 29.04.2026 у справі № 907/416/18 (910/6341/19) касаційну скаргу ТОВ Юридична група «ІНІЦІАЛІС» залишено без руху для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 16800,00 грн. а також доказів направлення копії касаційної скарги з додатками іншим учасникам провадження у справі № 907/416/18 (910/6341/19). 

ТОВ Юридична група «ІНІЦІАЛІС» 06.05.2026 подало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, надавши докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та докази направлення копії касаційної скарги іншим учасникам провадження у справі. 

З огляду на виконання скаржником у встановлений строк вимог ухвали Верховного Суду від 29.04.2026 щодо усунення недоліків оформлення касаційної скарги, вона вважається поданою у день її первинного подання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення 27.194,05 дол. США, що еквівалентно сумі 700000,00 грн. Вказана сума значно менша ніж 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 ( 1514000,00 грн).

У касаційній скарзі ТОВ Юридична група «ІНІЦІАЛІС» зазначає, що вказана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки апеляційний суд, всупереч приписів ч. 1 ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також п. 6 Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого Постановою Національного банку України від 10.08.2005 № 281, легалізував продаж Банком іноземної валюти поза міжбанківським валютним ринком України самому собі або іншому клієнту банку без реєстрації угоди у Системі підтвердження угод. Фактично судом апеляційної інстанції змінено врегульовані Декретом Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» правила торгівлі іноземною валютою. Також, ця справа має виняткове значення для ТОВ «Юридична група «Інціаліс», яке, як конкурсний кредитор, у справі № 907/416/18 про банкрутство ТОВ «Консервний завод «Універ» зацікавлене у наповненні ліквідаційної маси банкрута (ухвала Господарського суду Закарпатської області від 18.12.2018 року у справі № 907/416/18 про визнання конкурсних вимог кредитора ТОВ «Юридична група «Ініціаліс» додається).

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, заяви про усунення недоліків касаційної скарги ТОВ Юридична група «ІНІЦІАЛІС», Верховний Суд дійшов висновку, що вона відповідає вимогам ст. 290 ГПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до ч. 1 ст. 294 ГПК України. 

За змістом ч. 4 ст. 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі та в заяві про усунення недоліків касаційної скарги ТОВ Юридична група «ІНІЦІАЛІС» як підставу касаційного оскарження судового рішення у справі зазначає п.1, п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України. 

Так, скаржник вважає, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме:
- ч. 1 ст. 86, ч.ч. 1, 2 ст. 269, пп. в п. 3 ч. 1 ст. 282 та ч. 5 ст. 236 ГПК України, та ухвалено судові рішення без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, що викладені у постанові від 16.12.2021 у справі № 11 164сап21, від 15.09.2021 року у справі № 750/9209/19Б;
- ч.ч. 1-4 ст. 13, ч. 1 ст. 74 та ч. 1 ст. 79 ГПК України , та ухвалено судові рішення без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, що викладені у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21, від 27.02.2019 у справі № 922/1163/18, від 29.08.2018 у справі № 909/105/15, від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17 та від 31.01.2018 у справі № 910/8763/17, від 30.06.2021 у справі № 927/889/18 та від 11.08.2021 у справі № 908/2570/20. 

Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи порушено ч. 1 ст. 86, ч.ч. 1, 2 ст. 269, пп. в п. 3 ч. 1 ст. 282 та ч. 5 ст. 236 ГПК України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок недослідження усіх зібраних у справі доказів та без надання їм оцінки у мотивувальній частині постанови, без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду щодо їх застосування, викладених у постанові від 16.12.2021 у справі № 11-164сап21, а також у постанові Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 750/9209/19. 

Скаржник вказує, що відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та п. 6 розділу І Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 року № 281, внаслідок чого: легалізовано внутрішньобанківський безготівковий валютний обмін; легалізовано здійснення незареєстрованих у Системі підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України операцій з продажу іноземної валюти; сформульовано висновки, що обмін іноземної валюти у кредитних правовідносинах допускає відступ від вимог Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою.

Також скаржник зазначає, що відсутні висновки Верховного Суду стосовно застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: 
-ст. 267 ЦК України щодо поширення наслідків спливу строків позовної давності на позасудову реалізацію прав ;
- ст. 1212 ЦК України у поєднанні з ч. 2 ст. 184 ЦК України про необхідність доведення при стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів факту їх фізичної наявності у відповідача;
- ч. 4 ст. 267 ЦК України, а саме, поширення наслідків спливу строків позовної давності на позасудову реалізацію прав (звернення з вимогами).

Крім того, скаржник вказує, що апеляційний суд безпідставно надав преюдиційного значення обставинам, встановленим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 15.11.2017, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та постановою Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 907/595/17. Предметом позову у справі № 907/595/17 за позовом ТОВ «Виноградівський райагротехсервіс» до ТОВ «Консервний завод «Універ» та АТ «Ощадбанк» було визнання поруки припиненою. Судами у межах справи № 907/595/17 досліджувалися обставини щодо припинення договору поруки від № 250311-п1 від 25.03.2011, стягнення заборгованості за договорами кредитної лінії № 250311 від 25.03.2011 та № 300910 від 30.09.2010, а також вимоги АТ «Ощадбанк» до ТОВ «Виноградівський райагротехсервіс» щодо заборгованості за договорами кредитної лінії № 300910 від 30.09.2010 та № 250311 від 25.03.2011. Питання виконання чи невиконання договору комісії, що був укладений між ТОВ «Консервний завод «Універ» та АТ «Державний ощадний банк України» 06.06.2013 не входило до предмету доказування у вказаній справі. Тому встановлені у справі № 907/595/17 обставини не звільняли Банк від доказування продажу іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Постанова Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 у справі № 907/416/18 (910/6341/19), якою переглянуто рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.10.2025 про стягнення 27194,05 дол. США, що еквівалентно сумі 700000,00 грн, відповідно до вимог ч. 4 ст. 301 ГПК України підлягає перегляду за касаційною скаргою ТОВ Юридична група «ІНІЦІАЛІС» в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 

Керуючись статтями 8, 234, 235, 287, 290, 294, 295, 301 ГПК України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична група «ІНІЦІАЛІС» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 у справі №907/416/18(910/6341/19) в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 12 червня 2026 року.

3. Витребувати з Господарського суду Закарпатської області та/або Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 907/416/18 (910/6341/19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере 

Судді С. Жуков 

В. Пєсков