РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
29.04.2026 м. Турка

Справа № 458/274/26
Провадження №2/458/234/2026

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді    Волинець М.З., 
за участю секретаря судового засідання Матківської Р.Р.,
Сторони в справі:
позивач      Товариство з обмеженою відповідальністю
«БІЗНЕС ПОЗИКА»,
відповідач      ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

24.03.2026 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТОВ/ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через підсистему «Eлектронний суд» подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором №552309-КС-001 про надання кредиту від 14.08.2025 у розмірі 58 996 грн, з яких: 17 200 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28 896 грн – суми прострочених платежів по процентах; 10 000 грн – суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України; 2 900 грн – суми прострочених платежів за комісією, а також понесені судові витрати.
Стислий зміст позовних вимог. 
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 14.08.2025 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 552309-КС-001 про надання кредиту. 14.08.2025 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 552309-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 14.08.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 552309-КС-001 про надання кредиту (далі – кредитний договір), підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позивач зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. 
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (яку позичальник вказав при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 4 100 грн.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 13.03.2026 утворилась заборгованість за кредитним договором, у розмірі 58 996 грн, з яких: 17 200 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28 896 грн – суми прострочених платежів по процентах; 10 000 грн – суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України; 2 900 грн – суми прострочених платежів за комісією.
Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з останнього вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Позиція відповідача.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, однак 02.04.2026 засобами електронної пошти скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування поданого клопотання покликався на те, що на даний момент він перебуває в Німеччині та не має можливості прибути до суду, а також у зв`язку з роботою немає можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Крім того, вказав, що він не ухилявся від виконання зобов`язань за кредитним договором і намагався знайти шляхи врегулювання ситуації, а саме звертався до кредитора з пропозиціями сплатити тіло кредиту, а також погодити та сплатити розумні та економічно обґрунтовані відсотки. Вважає, що нараховані відсотки за користування кредитом є надмірно високими та, на його думку, економічно необґрунтованими, їх розмір суттєво перевищує його фінансові можливості, що унеможливило своєчасне та повне виконання зобов`язань за кредитним договором. Вказані ним обставини у клопотанні просив врахувати при розгляді справи.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 25.03.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи на 08.04.2026 о 11:15 год за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь) та витребувано докази в порядку ст. 84 ЦПК України.
13.04.2026 від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до суду надійшли витребувані судом докази по справі.
Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 08.04.2026 судове засідання у справі відкладено на 29.04.2026 у зв`язку із поданим відповідачем клопотанням про відкладення розгляду справи, а також з тієї підстави, що до суду не надійшли витребувані від АТ «Універсал Банк» письмові докази.
Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача. При цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач  ОСОБА_1  у судове засідання призначене на 08.04.2026 та на 29.04.2026 повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом скерування судової повістки-повідомлення на офіційну електронну адресу в кабінеті Електронного суду, яку відповідач отримав 12.04.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Причин неявки не повідомив, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 29.04.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», судом встановлені такі обставини.
14.08.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 552309-КС-001, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 грн строком на 24 тижні, тобто до 29.01.2026 зі сплатою стандартної процентної ставки в день 1 %, яка є фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту 49 464,22 грн; загальні витрати за кредитом 29 464,22 грн; комісія за видачу кредиту 4 000 грн.
На виконання умов договору 14.08.2025 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 20 000 грн шляхом перерахунку на платіжну карту відповідача № НОМЕР_2 (номер транзакції – 45520-10888-39874), що підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід».
Крім того, відповідно до відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-13445 від 10.04.2026, наданої на виконання ухвали суду від 25.03.2026, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банком була емітована платіжна картка № НОМЕР_1 та відкритий під неї відповідний банківський рахунок, на підтвердження зазначеного банком також надано виписку по рахунку за вказаною карткою.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 11.03.2026 заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору становить 58 996 грн, з яких: 17 200 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28 896 грн – суми прострочених платежів по процентах; 10 000 грн – суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України; 2 900 грн – суми прострочених платежів за комісією.
Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконав, здійснив часткову оплату на загальну суму 4 100 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування.
Судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом норми ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Так, статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст. 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора UA-3067, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.
Підписання договору відповідачем підтверджується змістом договору, додатків до договору, які містять усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача; дату народження та податковий номер відповідача. Отже, суд вказує, що факт укладення договору саме з ОСОБА_1 доведено належними та достатніми доказами.
При цьому, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, не здійснює платежів для сплати суми заборгованості по кредиту та відсотках, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, на підставі чого утворилася заборгованість.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами.
Судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 20 000 грн. Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.
Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та Заявка, яка є частиною кредитного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Як згадувалось вище, відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Суд, здійснивши перевірку розрахунку заборгованостей за процентами за користування кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Заборгованість за процентами нарахована правильно, виходячи з процентної ставки, що була узгоджена сторонами у п. 2.4. кредитного договору (1 % в день). Такі проценти нараховані у межах строку кредитування, встановленого договором (п. 2.8. кредитного договору).
Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. 
Таким чином, суд вважає, що відповідно до умов кредитного договору, позивач обґрунтовано нараховував проценти в межах строку кредитування, що й відображено в розрахунку заборгованості.
У правовідносинах з приводу яких позивачем порушено цей спір, у порушення означених вимог ЦК України, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у встановлені строки заборговані суми не повернув.
Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» отриманої за вказаним договором суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 200 000 грн та процентами в розмірі 28 896 грн за користування кредитними коштами, що були обумовлені умовами договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення комісії.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту.
Судом встановлено, комісія завидачу кредиту відображена і в тексті кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення такої комісії до загальних витрат за кредитним договором. Зокрема, в пункті 2.5. кредитного договору сторони погодили комісію за видачу кредиту в розмірі 4 000 грн, одноразово в момент видачі кредиту.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що є всі належні правові підстави вважати, що включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за видачу кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії від позивача є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України, що регулює відносини, що склалися між позивачем та відповідачем.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії, в розмірі 2 900 грн, підлягають задоволенню.
Щодо стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України за кредитним договором.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», вбачається, що нарахування ОСОБА_1 процентів здійснено за період з 14.08.2025 по 29.01.2026.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, починаючи з 24.02.2022 та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування відсотків, втрат від інфляції та 3% річних за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання не здійснюється.
Отже, нарахована представником позивача заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 10 000 грн не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №552309-КС-003 від 14.08.2026, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у загальному розмірі 48 996 грн, з яких: 17 200 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28 896 грн - сума прострочених платежів по процентах; 15 000 грн - суми прострочених платежів за комісією.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 662,40 грн.
Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 211,12 грн, з розрахунку 48 996 грн (задоволені позовні вимоги) становлять 83,05 % заявленої суми позовних вимог; від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження:, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133) заборгованість за Договором № 552309-КС-001 про надання кредиту від 14.08.2025 в розмірі 48 996 (сорок вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження:, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133) судовий збір у розмірі 2 211 (дві тисячі двісті одинадцять) грн 12 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження:, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя         Марія ВОЛИНЕЦЬ