ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня2026 року
м. Київ

справа № 642/5620/23
провадження № 61-11338св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Калараша А. А.,
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Ситнік О. М., 

учасники справи:
позивач - держава в особі Харківської міської ради, в інтересах якої до суду звернувся керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова,
відповідач -  ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2025 року, ухвалену колегією у складі суддів Пилипчук Н. П., Мальованого Ю. М., Яцини В. Б., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2023 року керівник Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просив витребувати в останнього на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвалу № І-ІІІ, V, VII, X, площею 116,7 кв. м, та першого поверху № 1-:-8, 19-:22, 24-:-26, 34, 35, площею 236,8 кв. м, загальною площею 353,5 кв. м, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Позов мотивовано тим, що Східний апеляційний господарський суд постановою від 16 березня 2021 року у справі № 922/787/20 визнав незаконним та скасував рішення Харківської міської ради від 21 лютого 2018 року щодо відчуження об`єкта комунальної власності - спірних нежитлових приміщень та визнав недійсним договір купівлі-продажу, укладений між Харківською міською радою та фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_2 . Проте спірні нежитлові приміщення продані ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який у свою чергу продав їх відповідачу ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття 

3. Ленінський районний суд м. Харкова ухвалою від 09 жовтня 2023 року відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального провадження (т. 1 а. с. 118).

4. Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», який набрав чинності 25 квітня 2025 року, внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та змінено найменування Ленінського районного суду міста Харкова на Холодногірський районний суд міста Харкова.

5. Холодногірський районний суд м. Харкова ухвалою від 08 травня 2025 року позовну заяву залишив без руху та надав строк для усунення недоліків шляхом подання доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмета позову, здійсненої в порядку, визначеному законом, станом на дату подання позовної заяви (т. 2 а. с. 80-82). 

6. Холодногірський районний суд м. Харкова ухвалою від 23 травня 2025 року позовну заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна залишив без розгляду (т. 2 а. с. 112, 113).

7. Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача»(далі - Закон від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ) визначено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом. 

8. Станом на 23 травня 2025 року суду не надано доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмету позову, здійсненої в порядку, визначеному законом, станом на дату подання позовної заяви, тому суд вважав за необхідне позовну заяву залишити без розгляду.

9. Вимоги щодо покладення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна на час подання позову пов`язані з виконанням статті 185 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону від 12 березня 2025 року № 4292-IX, який набрав законної сили 09 квітня 2025 року, і жодним чином не стосуються оцінки підстави предмету чи змісту позовних вимог, а також їх доведеності чи недоведеності, оскільки цим вимогам суд надає правову оцінку під час розгляду справи по суті.

10. Харківський апеляційний суд постановою від 30 липня 2025 року апеляційну скаргу Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова задовольнив. Ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року скасував, справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2 а. с. 191-194).

11. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позовна заява, подана прокурором 27 вересня 2023 року, відповідала вимогам статей 175, 177 ЦПК України в редакції, чинній на дату звернення до суду.

12. Нова редакція частини четвертої статті 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто після подачі позовної заяви та після відкриття провадження у даній справі.

13. Застосовуючи вимоги частини четвертої статті 177 ЦПК України, суд першої інстанції посилався на Прикінцеві та перехідні положення Закону від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ, якими передбачено зворотну дію в часі положень цього Закону в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна.

14. Суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що Законом від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ не передбачено зворотну дію в часі положень частину четверту статті 177 ЦПК України та послався на положення закону, які не підлягають застосуванню у цій справі.

15. За таких обставин залишення позову без розгляду на підставі частини тринадцятої статті 187 ЦПК України є помилковим, оскільки на час звернення позивача з цим позовом до суду позовна заява відповідала вимогам частини четвертої статті 177 ЦПК України в редакції, яка діяла на той час.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 

16. У вересні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана через підсистему «Електронний суд» представником -адвокатом Бочаровою О. М., на постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2025 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 

17. Касаційна скарга мотивована тим, що згідно розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ, який набрав чинності 09 квітня 2025 року, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

18. Цими ж перехідними положеннями внесено зміни і до норм статей 177, 185, 265 ЦПК України.

19. З системного аналізу норм Закону від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ і його прикінцевих і перехідних положень вбачається, якщо положення цього закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, тобто норми статті 390 ЦК України, то в даному випадку необхідно застосовувати і норми статей 177, 185, 265 ЦПК України, чинні на час розгляду таких справ в суді першої інстанції відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України.

20. При цьому, в разі незастосування вказаних норм ЦПК України буде неможливо застосувати та виконати при вирішенні даного спору вимоги статті 390 ЦК України в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна.

21. 03 листопада 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, поданий через підсистему «Електронний суд» Харківською обласною прокуратурою, від імені якої діє заступник начальника відділу Харківської обласної прокуратури Сірик В. В., у якому остання просить касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бочарова О. М., залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 

22. Відзив мотивовано тим, що позовна заява, подана прокурором 27 вересня 2023 року, відповідала вимогам статей 175, 177 ЦПК України, в редакції, чинній на дату звернення до суду. 

23. Нова редакція частини четвертої статті 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто після подачі позовної заяви та відкриття провадження у цій справі. 

24. Посилання на пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ є безпідставними, оскільки цим пунктом передбачено зворотну дію закону в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких суд першої інстанції не ухвалив рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права. 

25. Таким чином, норми ЦПК України підлягають застосуванню в редакції, чинній на час вчинення окремої процесуальної дії - звернення прокурора з позовом до суду (27 вересня 2023 року). 

26. Спірне майно набуте ОСОБА_3 під час розгляду справи № 922/787/20 судом апеляційної інстанції, тому добросовісність набуття майна останнім виключається. У подальшому через 7 місяців з дати набуття спірного майна у власність ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 . 

27. Оскільки добросовісність набуття спірного майна ОСОБА_1 виключається, то до вказаного позову прокурора не можуть бути застосовані вимоги, які стосуються виключно витребування у добросовісного набувача, зокрема, необхідність виготовлення експертно-грошової оцінки спірного майна, документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок. 

28. Позовна заява подана прокурором з вимогою про витребування майна у ОСОБА_4 як у недобросовісного набувача. Вирішення питання про здійснення органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві не підлягає застосуванню до заявлених позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем, а також набув спірне нерухоме майно в особи, яка не мала права його відчужувати. 

29. 08 січня 2026 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення щодо окремого питання, подані через підсистему «Електронний суд» Харківською обласною прокуратурою, від імені якої діє заступник начальника відділу Харківської обласної прокуратури Сірик В. В.

30. 09 лютого 2026 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення у справі, подані через підсистему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - адвокатом Пашковою Ю. Ю.

Провадження у суді касаційної інстанції

31. Верховний Суд ухвалою від 03 жовтня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2025 року, витребував матеріали справи з суду першої інстанції.

32. У жовтні 2025 року матеріали цивільної справи № 642/5620/23 надійшли до Верховного Суду. 

33. Верховний Суд ухвалою від 07 травня 2026 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів. 

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

34. Розумність характерна та властива як для оцінки / врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється під час вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).

35. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17).

36. 09 квітня 2025 року набрав чинності Закон від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ, яким внесені зміни, зокрема до статей 388, 390, 391 ЦК України та статей 177, 185, 265 ЦПК України.

37. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (частина п`ята статті 390 ЦК України у редакції Закону від 12 березня 2025 року № 4292-IX).

38. У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (абзац другий частини четвертої статті 177 ЦПК України у редакції Закону від 12 березня 2025 року № 4292-IX).

39. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму (абзац третій частини другої статті 185 ЦПК України у редакції Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX).

40. У пункті 2 розділу ІІ Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX зазначено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, у яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

41. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

42. Касаційний суд уже зазначав, що:

- обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду передбачений у нормі матеріального права. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача, при цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню;
- у випадку, якщо позивач обґрунтовує позов про витребування нерухомого майна недобросовісністю набувача, то положення частини п`ятої статті 390 ЦК України не застосовуються;
- питання про добросовісність / недобросовісність набувача суд може вирішити лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення; у випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування частини п`ятої статті 390 ЦК України; натомість у разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі частини п`ятої статті 390 ЦК України, якщо позивач попередньо не вніс вартість майна на депозитний рахунок суду (постанова Верховного Суду від 01 грудня 2025 року в справі № 354/419/25, від 10 грудня 2025 року в справі № 354/417/25).

43. Залишаючи без розгляду позов прокурора, суд першої інстанції виходив із того, що станом на 23 травня 2025 року суду не надано доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмета позову, здійсненої в порядку, визначеному законом, станом на дату подання позовної заяви.

44. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позовна заява, подана прокурором 27 вересня 2023 року, відповідала вимогам статей 175, 177 ЦПК України в редакції, чинній на дату звернення до суду. Нова редакція частини четвертої статті 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто після подачі позовної заяви та після відкриття провадження у даній справі.

45. У справі, що переглядається у касаційному порядку, під час звернення із позовом прокурор зазначав про наявність підстав для витребування спірного нерухомого майна.

46. Суд апеляційної інстанції не врахував, що справа не стосується питання про зворотну дію закону в часі. За змістом пункту 2 розділу ІІ Закону від 12 березня 2025 року № 4292-IX положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких суд першої інстанції не ухвалив рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передання першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

47. Поза увагою суду апеляційної інстанції залишилось те, що обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду встановлений у нормах матеріального права, зокрема у частині п`ятій статті 390 ЦК України. Положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.

48. У позовній заяві прокурор посилався на добросовісність набувача спірного майна. 

49. Разом з цим, у судовому засіданні 08 травня 2025 року в суді першої інстанції прокурор заперечував проти клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху з підстав не внесення позивачем суми компенсації на депозитний рахунок суду та вказав про передчасність висновку про добросовісність набувача спірного майна. Так, на момент придбання майна ОСОБА_1 , так і попередні набувачі, мали можливість впевнитися, що відповідне спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею. Східний апеляційний господарський суд постановою від 16 березня 2021 року у справі № 922/787/20 визнав незаконним та скасував рішення Харківської міської ради. 28 вересня 2021 року вже після вказаного судового рішення ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу та продав майно ОСОБА_1 . Особа, яка придбає майно, мала можливість шляхом моніторингу державних судових рішень впевнитися про незаконність дій Харківської міської ради щодо відчуження вказаного майна. Власником майна є територіальна громада міста Харкова, тому майно необхідно повернути до громади, прокурор виступає від імені Харківської міської територіальної громади, про це зазначено в мотивувальній частині позовної заяви, також від цієї громади виступає і Харківська міська рада. Відсутні відомості щодо встановлення підстав для притягнення посадових осіб Харківської міської ради у зв`язку з незаконним відчуженням майна. В обов`язок покупця моніторинг судових рішень стосовно спірного майна не входить та законом не передбачений, однак це могло би свідчити про його добросовісність. Будь-які дії зі сторони прокуратури після постанови Східного апеляційного господарського суду від 16 березня 2021 року стосовно арешту чи заборони відчуження вказаного майна не вчинялися. 

50. Оскільки прокурор посилався на недобросовісність набувача, то положення частини п`ятої статті 390 ЦК України до спірних відносин не застосовуються. Питання про добросовісність / недобросовісність набувача суд може вирішити лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

51. За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для залишення позову без розгляду, проте помилився із мотивами такого рішення.

52. Із урахуванням наведеного, оскаржуване судове рішення необхідно змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

53. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 01 грудня 2025 року в справі № 354/419/25, від 10 грудня 2025 року в справі № 354/1754/24, від 10 грудня 2025 року в справі № 354/417/25, від 21 січня 2026 року у справі № 354/409/25.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

54. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

55. Згідно із частинами першою та четвертою статті 412 ЦПК Українисуд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

56. Враховуючи наведене, Верховний Суд робить висновок, що оскаржуване судове рішення необхідно змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2025 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. А. Калараш

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Пророк

О. М. Ситнік