ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
12 червня 2026 року 	Справа № 280/2792/26 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158-б, 69005, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір пенсії в порядку передбаченому Законом № 2262-XII, поновити виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року, в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з надбавкою як дитині війни та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з 07.10.2009 року по дату фактичної виплати боргу на визначений пенсіонером банківський рахунок.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до січня 2003 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в м. Запоріжжі, отримувала пенсію по втраті годувальника, надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії припинено. 21.07.2017 представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії по втраті годувальника з 07.10.2009 в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни. Рішенням Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 17 від 30.07.2017 в поновленні виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 відмовлено в зв`язку з тим, що вона перебувала на обліку як отримувач пенсії в іншому управлінні – Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур Головного управління в Запорізькій області. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року по справі № 280/4462/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 19 квітня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 19 квітня 2018 року, в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, доплат та надбавки як дитині війни, передбачених пенсійним законодавством України та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк». Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В обґрунтування прийнятого рішення суд апеляційної інстанції зазначив: «Для призначення пенсії особа повинна бути громадянином України, а також подати документ, що підтверджує її місце проживання (реєстрації). ОСОБА_1 на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя не перебувала та жодної з видів пенсій не отримувала.». В подальшому у позивача закінчився строк дії закордонного паспорта та строк дії довіреності на представника. В серпні 2023 року позивач отримала новий паспорт, в липні 2025 року посвідчено нову довіреність. З 01.01.2007 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перейшли функції з призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 30.08.2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та просив: повідомити місцезнаходження пенсійної справи. 2. Надіслати рішення про призначення пенсії по втраті годувальника та про припинення виплати пенсії в зв`язку з виїздом за кордон; надіслати рішення № 17 від 30.07.2017 року про відмову у поновленні виплати пенсії по втраті годувальника. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.09.2025 року повідомлено, що пенсійна справа ОСОБА_1 зберігається у Головному управлінні. 01.10.2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та просив: поновити з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів, пенсію виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОщадБанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.10.2025 року повідомлено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява, зокрема, про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, подається пенсіонером особисто. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно у спосіб, передбачений Порядком № 22-1, надати документи, що засвідчують її особу та місце проживання (реєстрації) на території України, а також заяву про виплату пенсії через поточний рахунок у банку. Вважаючи таку бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника протиправною, позивач звернулась з даим позовм до суду. З огляду на вищевказане позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 13.04.2026 звільнено позивача від сплати судового збору по адміністративній справі №280/2792/26, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву. Також, вказаною ухвалою витребувано у відповідача докази.
27.04.2026 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву разом із витребуваними доказами. Мотиви заперечень, викладених у відзиві зводяться до того, що Представником Позивача Акерманом Олегом Матвійовичем 08.02.2023 через систему Електронний суд було подано позовну заяву в якій позивач просив: Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір, поновити виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009р., в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.03.2023 яке набрало законної сили 15.04.2023 по справі № 280/894/23 було відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі. Представником Позивача ОСОБА_2 31.03.2026 було подано позовну заяву в якій позивач просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір пенсії в порядку передбаченому Законом № 2262-XII, поновити виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року, в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з надбавкою як дитині війни та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з 07.10.2009 року по дату фактичної виплати боргу на визначений пенсіонером банківський рахунок. Оскільки позовні вимоги в обох справах є ідентичними, то є підстави про закриття провадження. Також, вказує, що компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості. Крім того, вимоги щодо виплати компенсації втрати частини доходів є передчасними та не можуть підлягати задоволенню. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що до січня 2003 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в м. Запоріжжі та отримувала пенсію по втраті годувальника, а у подальшому виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку із чим виплата пенсії припинена.
08.06.2021 представник позивача звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії по втраті годувальника.
24.06.2021 листом Головного управління Пенсійного фонду України №0800-0210-8/43480 повідомлено представника позивача про те, що згідно зі ст. 51 Закону України №1058 під час перебування за кордом пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У зв`язку із тим, що міжнародний договір щодо пенсійного забезпечення між Україною та Ізраїлем не укладався, позивачу відмовлено у поновленні пенсії по втраті годувальника та повернуто додані до заяви документи без розгляду.
Позивачем такі дії відповідача були оскаржені до Запорізького окружного адміністративного суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року по справі №280/11396/21, яке набрало законної сили 10.03.2022, у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
24.08.2022 представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою, в якій просив:
долучити до матеріалів пенсійної справи заяву ОСОБА_1 про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ “ОТП Банк”;
пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювати на банківський рахунок відкритий в АТ “ОТП Банк”;
прийняти та надіслати на адресу представника саме рішення згідно ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.06.2021 про поновлення виплати пенсії по втраті годувальника з 07.10.2009.
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 07.09.2022 №9392-8768/А-02/8-0800/22 представника позивача повідомлено про те, що: “… Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу, та реєструється у встановленому порядку, у разі подання заяви через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України – за умови ідентифікації пенсіонера за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Зазначаємо, що Ви звернулися на вебпортал Пенсійного фонду України в рамках Закону України “Про звернення громадян” з заявою від 24.08.2022 щодо поновлення пенсії ОСОБА_1 . Враховуючи вищезазначене, після звернення ОСОБА_1 до сервісного центру з заявою відповідного зразка, паспортом громадянина України та надання оригіналів необхідних документів, визначених Порядком №22-1 та Постановою №1279, можливо повернутися до питання поновлення пенсії.”.
Позивачем така бездіяльність відповідача була оскаржена до Запорізького окружного адміністративного суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від від 16.03.2023 по справі № 280/894/23, яке набрало законної сили 15.04.2023, у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
01.10.2025 представник позивача звернувся до відповідача з заявою в якій просив поновити виплату пенсії з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів, пенсію виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОщадБанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.10.2025 року повідомлено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22 1, заява, зокрема, про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, подається пенсіонером особисто. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно у спосіб, передбачений Порядком № 22- 1, надати документи, що засвідчують її особу та місце проживання (реєстрації) на території України, а також заяву про виплату пенсії через поточний рахунок у банку.
Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч.3 ст.4 Закону № 1058-IV).
Відповідно до ст. 7 Закону № 1058-ІV принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
За змістом п.2 ч.1 ст.49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Приписами ст.51 Закону № 1058-ІV унормовано, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Міжнародні договори між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися.
Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.
Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Згідно з положеннями цього рішення оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
Отже, за своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону №1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а в органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.
За дефініцією, наведеною у ст. 1 Закону № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 2 ст. 49 Закону № 1058-IV регламентовано, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.
Аналіз наведеної норми свідчить, що виплата пенсії припиняється лише на підставі відповідного рішення територіальних органів Пенсійного фонду або суду. Водночас, перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду України, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії лише у випадках, прямо передбачених законом.
За приписами ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Пунктами 1.1, 1.2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії або поновлення виплати раніше призначеної пенсії, визначений у розділі ІІ порядку №22-1. Зокрема, п. 2.8 розділу ІІ порядку №22-1 передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Пунктом 2.23 порядку №22-1 унормовано, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали документів, що підтверджують право на пенсію
З аналізу п.п.2.1, 2.9 порядку №22-1 слідує, що до заяви про призначення пенсії за віком подаються, зокрема документи про місце проживання (реєстрації) особи, тобто особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
З викладеного вище слід дійти висновку, що право громадянина України на пенсійне забезпечення є беззаперечним та становить складову гарантованого Конституцією права на соціальний захист для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості. Відповідне право не може пов`язуватись, зокрема, з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
Разом з тим, наведеними нормами закону та підзаконними нормативно-правовими актами передбачений механізм реалізації відповідного права особи. Дотримання вказаного механізму є обов`язковим не тільки для суб`єкта владних повноважень, але й для особи, що звернулась за поновленням виплати пенсії.
Однією з обов`язкових вимог до заявника є подання ним разом з заявою паспорту (або іншого документу, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України, довідка про реєстрацію місця проживання особи у випадках, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - посвідка на постійне проживання, посвідчення на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист) (п.2.22 порядку №22-1).
У ст. 13 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» наведено перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, саме: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України.
Згідно з п.1.2 порядку №22-1 заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.
Порядок виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (далі - порядок №1596; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.
Уповноваженими банками, згідно з п. 2 порядку №1596 є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1231.
Виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків) (п. 4 порядку №1596).
Як зазначено в п. 6 порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Згідно з п. 8, 9 порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.
Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.
У разі відкриття поточного рахунка за зверненням органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення одержувач повинен укласти договір банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.
На сайті Пенсійного фонду України наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватись виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також АТ «Ощадбанк». Отже, АТ «Ощадбанк» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.
За змістом абз. 1 п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Водночас абз. 8 п.10 порядку №1596 передбачено, що заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Суд установив, що позивачці припинено виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.
01.10.2025 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою та просив поновити з 07.10.2009 виплату пенсії з компенсацією втрати частини доходів, пенсію виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОщадБанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам. До заяви додав нотаріально засвідчені довіреність та паспорт позивачки, картку платника податків позивачки та заяву про виплату пенсії на рахунок відкритий у АТ «ОщадБанк».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.10.2025 року повідомлено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22 1, заява, зокрема, про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, подається пенсіонером особисто. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно у спосіб, передбачений Порядком № 22- 1, надати документи, що засвідчують її особу та місце проживання (реєстрації) на території України, а також заяву про виплату пенсії через поточний рахунок у банку.
За правилами п.1 порядку №22-1 заява про поновлення пенсії подається заявником особисто до територіального органу Пенсійного фонду України.
Згідно з п. 2.8 порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Відповідно до п. 1.2, 1.5 порядку №22-1 заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.
Разом з тим, Законом №1058-IV, порядком № 22-1 та положенням № 13-1 передбачено два варіанта звернення до пенсійного органу з подібними заявами: звернення особисто або через представника та звернення в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID.
Таким чином, позивачка, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як громадянин України, що проживає на території України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання громадянина України.
Аналогічний висновок щодо тлумачення норм Закону № 1058-IV та порядку №22-1 викладений у постановах Верховного Суду у справах №127/20588/17 та №199/5647/17.
Крім цього, Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі №280/6637/22 вказав, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.
Таким чином, подання заяви про поновлення та виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера, який виїхав на постійне проживання за межі України, допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю, що й відбулося у розглянутому випадку і така заява має бути розглянута пенсійним органом з урахуванням інших вимог порядку №22-1.
Суд зауважує, що бездіяльність пенсійного органу щодо непроведення належних позивачці виплат після 07.10.2009 носить триваючий характер.
Відповідно до правової позиції Верхового Суду, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, зважаючи на те, що нарахування пенсії в повному обсязі («правильному» розмірі) покладається на відповідний територіальний орган Пенсійного фонду, непроведення відповідачем поновлення виплати пенсії особі після 07.10.2009 свідчить про те, що його бездіяльність призвела до триваючого порушення права на отримання пенсійних виплат, яке було відновлено на підставі Рішення Конституційного Суду від 07.10.2009 № 25-рп/2009.
Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим. Відновлення виплати пенсії у належному розмірі має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07.10.2009 у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строкам».
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18, від 14.07.2020 у справі № 160/10737/19, від 30.07.2020 у справі №802/798/18-а, від 30.07.2020 у справі № 461/5775/16-а.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 слід зобов`язати відповідача поновити з 07.10.2009 виплату пенсії по втраті годувальника позивачці та здійснити її виплату на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою, поданою представником.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок розміру пенсії в порядку передбаченому Законом № 2262-XII, в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з надбавкою як дитині війни та виплату компенсації втрати частини доходів за невиплату пенсії з 07.10.2009 року по дату фактичної виплати боргу, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 46 Закону № 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з частинами першою-другою статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
На час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на поновлення пенсії, однак, питання щодо конкретних розмірів у межах даної справи відповідачем не досліджувалось, а тому вимоги позивача в цій частині є передчасними та необґрунтованими. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у позові у частині вказаних позовних вимог.
Доводи відповідача щодо наявність підстави для закриття провадження, суд відхиляє та зауважує, що судовим рішенням від 16.03.2023 по справі №280/894/23 вирішувалося питання про право позивача на поновлення виплати пенсії за заявою представник позивача від 24.08.2022. Натомість, у даній справі предметом оскарження є нова бездіяльність пенсійного органу, яка виникла після звернення представника позивача із заявою від 01.10.2025 про здійснення поновлення та виплати пенсії на визначений позивачем поточний рахунок, та відмова відповідача здійснювати таку виплату з мотивів необхідності особистого звернення. Отже, предмети та фактичні підстави спорів не є тотожними, що виключає застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи зазначене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, доказів понесення інших судових витрат вона до суду не подала, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, проспект Соборний, 158-б, 69005, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009, на визначений нею банківський рахунок, за заявою, поданою представником.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 12.06.2026.

Суддя А.В. Сіпака