Справа № 401/3349/25 
Провадження № 2/401/345/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року місто Світловодськ 

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючий суддя - Андріянова С.М.
секретар судового засідання - Бойко Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

13 жовтня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року в розмірі 89 700 грн. та судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 серпня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено договір № 101189213 про надання споживчого кредиту, за власним волевиявленням відповідача, з повним розумінням умов кредитування, усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства. Згідно з умовами кредитного договору, грошові кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача в розмірі 20 000,00 грн.. ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання перед відповідачем виконало повністю та надало кредит в сумі 20 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.
12 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладений Договір факторингу № 13Т, у відповідності з яким ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуто права вимоги до відповідача.
Згідно із Договору факторингу, сума боргу перед ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" становить 89 700 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20 000 грн.; заборгованість за відсотками - 67 500 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 2 200,00 грн..
У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 101189213 від 05 серпня 2021 року, позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ "Мілоан" до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору.
Також ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року на адресу реєстрації відповідача.
Однак, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", ні на рахунки первісного кредитора. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 89 700,00 грн. та судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн.. (а.с. 2-7)
Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі. (а.с. 42-43)
Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд розглядати справу без його участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 2-7)
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим конвертом повернутим до суду з відміткою "Адресат відсутній".
В зв`язку з вищевикладеним, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 05 серпня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 101189213. Відповідно до п. 1.2 договору, ТОВ "Мілоан" надав відповідачу кредит в сумі 20 000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта. Строк кредиту - 30 днів (п. 1.3), термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 04 вересня 2021 року (п. 1.4). Комісія за надання кредиту становить 2 200,00 грн. (п. 1.5.1), проценти за користування кредитом складають 7500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка становить 5,00 % в день (п. 1.6). (а.с. 21-25)
Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 101189213 від 05 серпня 2021 року визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. (а.с. зворотній бік 25).
Відповідно до паспорту споживчого кредиту № 101189213 від 05 серпня 2021 року року, ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису підтвердив, що отримав та ознайомився із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. (а.с. 26 зворотній бік - 26)
Факт переказу кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 *0 підтверджується платіжним дорученням № 30738412. (а.с. 39)
Згідно із анкети-заявою на кредит № 101189213 від 05 серпня 2021 року, позичальник: ОСОБА_1 , сума наданого кредиту 20 000,00 грн., строк кредиту: 30 днів, номер мобільного телефону позичальника: НОМЕР_2 . (а.с. 9)
Згідно із відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року, ОСОБА_1 05 серпня 2021 року надано кредит у розмірі 20 000,00 грн. та нараховувалися проценти до 03 листопада 2021 року згідно кредитного договору. (а.с. 12)
12 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 13Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі. (а.с. 13-20)
Згідно із витягу з додатку до Договору факторингу № 13Т від 12 листопада 2021 року, ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року в розмірі 89 700,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 67 500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 2 200,00 грн. - заборгованість за комісією. (а.с. 4)
Копіями платіжних інструкцій № 1914 від 29 грудня 2021 року, № 1924 від 23 грудня 2021 року, № 1894 від 16 грудня 2021 року, № 1856 від 09 грудня 2021 року, № 1778 від 02 грудня 2021 року, № 26 від 25 листопада 2021 року, підтверджується перерахування ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" коштів ТОВ "Мілоан" за Договором факторингу № 13Т від 12 листопада 2021 року. (а.с. 30-31)
25 липня 2025 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 в розмірі 89 700 грн., з яких: 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 67 500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 2 200,00 грн. - заборгованість за комісією. (а.с. 28)
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно із ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.02.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.0 205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 101189213 від 05 серпня 2021 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відтак, після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Відповідно до положень ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ "Мілоан" до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" і ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що в підписаному відповідачем кредитному договорі та графіку платежів чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно із ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору № 101189213 від 05 серпня 2021 року, своєчасно не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 89 700,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 67 500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 2 200,00 грн. - заборгованість за комісією.
Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору становить 20 000.00 грн. і вимога позивача у цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що розмір заборгованості по процентах за користування кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року, який підлягає стягненню з відповідача, становить 7 500,00., з яких:
1) 20 000,00 грн. тіло кредиту х 1,25% х 30 днів = 7 500,00 грн. - розмір відсотків за період з 05.08.2021 по 04.09.2021 року відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким розмір % ставки у день становить 1,25% ;
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 2 200,00 грн., суд зазначає наступне.
Умовами кредитного договору п. 1.5.1 передбачено сплату комісії, яка нараховується за ставкою 11,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, яка дорівнює 2 200,00 грн.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
ТОВ "МІЛОАН" фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісії в розмірі 2 200,00 грн. слід відмовити.
Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача будь-якими доказами.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі ставити вимоги до відповідача про стягнення заборгованості.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року в розмірі 27 500 грн., з яких: 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7 500,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" суму заборгованості за кредитним договором № 101189213 від 05 серпня 2021 року в розмірі 27 500 (двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., з яких:
- 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. - сума заборгованості за відсотками;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 742 (сімсот сорок дві) гривні 65 коп..
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в порядку передбаченому ст. 355 ЦПК Українибезпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відомості про сторін:
позивач - ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", ЄДРПОУ 42649746, юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , УНЗР 20030227-08639, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Світловодського міськрайонного суду 
Кіровоградської області С.М. Андріянова