ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"09" червня 2026 р. Справа № 924/330/26 
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., за участю секретаря судового засідання Люкової Л.С., розглянувши матеріали справи
за позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Красилівської міської ради
до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут"
комунального підприємства "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" 
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 496976,21 грн

за участю:
прокурора – Грамчук Т. А.
представника позивача – не з`явився
представника відповідача 1 – Жовнірчук Б. О.
представника відповідача 2 – не з`явився

У засіданні оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

встановив: заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Хмельницької області в інтересах держави в особі Красилівської міської ради з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", комунального підприємства "Красилівська житлово-експлуатаційна контора", у якому просить: визнати недійсними додаткові угоди №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021, укладені між комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" та ТОВ "Хмельницькенергозбут", стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" на користь Красилівської міської ради 496976,21 грн надміру сплачених коштів за договором №20810040 про постачання електричної енергії споживачу.
Ухвалою суду від 14.04.2026 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 29.04.2026, яке відкладалося на 13.05.2026, 25.05.2026.
Ухвалою суду від 25.05.2026 підготовче провадження у справі № 924/330/26 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 09.06.2026.
Прокурор в обґрунтування позову, посилаючись на положення ст. ст. 215, 216 ЦК України, зазначив, що додаткові угоди №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 від 26.02.2021, якими внесено зміни до істотних умов договору щодо ціни товару, укладені з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 631 ЦК України та підлягають визнанню недійсними. Акцентує увагу, що сторонами за оспорюваними угодами за відсутності належного обґрунтування та підтвердження коливання цін на ринку, збільшено ціну за одиницю товару понад 60,18 % від ціни, визначеної у договорі, дію угод щодо зміненої ціни поширено на правовідносини, що склалися до її укладення. Враховуючи недійсність оспорюваних додаткових угод, посилаючись на ст. 1212 ЦК України, вважає, що споживачем безпідставно надміру сплачено кошти за недопоставлений товар в загальній сумі 496976,21 грн, які підлягають стягненню.
Відповідач 1 – товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" у відзиві на позовну заяву (від 24.04.2026) просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", пп. 5.9 п. 5 договору, укладаючи додаткові угоди, не виходили за рамки 10 відсоткового збільшення ціни за одиницю товару, при цьому, загальна сума договорів не збільшувалась, а зменшувався обсяг закупівлі, що було погоджено із замовником. 
При цьому зауважує, що обмеження строків зміни ціни за одиницю товару на дату укладення додаткових угод не встановлено. Вказує, що для підтвердження коливання середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН), у відповідності до договору, товариство надало споживачу інформаційні довідки Хмельницької торгово-промислової палати щодо зміни середньозваженої ціни електричної енергії. Водночас стверджує, що законодавство на момент виникнення спірних правовідносин не передбачало, які саме документи мають підтверджувати факт коливання ціни, який критерій віднесення цього коливання до значного та показник очевидної невигідності договору, також закон не регулює, за який період має братися до уваги коливання або достатнім є просто відхилення ціни по відношенню до узгодженої у договорі. Враховуючи вказане, вважає, що оскільки коливання ціни підтверджено ціновими довідками Хмельницької торгово-промислової палати, то докази на підтвердження коливання ціни є належними та допустимими в розумінні господарського процесуального законодавства. Наголошує, що додаткові угоди до договору укладено не за усною домовленістю, а на підставі звернення відповідача, як постачальника, до споживача, з відповідним обґрунтуванням та наданням доказів наявності підстав для зміни істотних умов договору.
Стверджує, що законодавцем не обмежено будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. 
Вважає, що Законом України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) немає жодних обмежень щодо строків зміни ціни за одиницю товару у випадку зміни умов договору про закупівлю електричної енергії, обмеження існує виключно щодо збільшення ціни за одиницю такого товару, а саме до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Крім того, на думку відповідача, відсутні обставини, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання Красилівською міською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави, пов`язаних із раціональним та ефективним використанням державних коштів; факт не звернення позивача з позовом протягом розумного терміну без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору не свідчить про неналежне виконання такими органами своїх функцій із захисту інтересів держави. Вважає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
Прокурор у відповіді на відзив (від 27.04.2026) звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, підтверджену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, відповідно до якої обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
Вважає, що укладаючи оспорюванні додаткові угоди №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022 та №12 від 28.01.2022 до договору сторони поступово підвищували/фіксували ціну за одиницю товару, яка перевищує 10% від ціни договору, що порушує вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" та є достатньою і самостійною підставою для визнання таких правочинів судом недійсними.
Також зауважує, що для укладення додаткової угоди №2 від 10.03.2021, на підставі якої збільшено ціну за одиницю товару на 9,68%, слугувала надана постачальником довідка Хмельницької торгово-промислової палати №22-05/152 від 02.03.2021, яка в свою чергу, лише містила інформацію про середньозважені ціни купівлі-продажу електричної енергії на РДН в ОЕС у січні 2021 року та лютому 2021 року, без зазначення відсотку коливання у вказаний період. При цьому стверджує, що у кожному випадку ініціювання / збільшення ціни за одиницю товару, з урахуванням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, слід надати документ, який підтверджує факт коливання ціни предмета закупівлі зокрема, інформація (довідка) або експертний висновок відповідного органу, який має повноваження моніторити ціни на конкретний товар, визначати зміни в цінах на такий товар. На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).
Щодо твердження відповідача про відсутність обставин, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання Красилівською міською радою своїх функцій щодо захисту інтересів держави, стверджує, що не дивлячись на наявність повноважень, наділених законодавцем з метою захисту інтересів держави, обізнаність про виявлені порушення законодавства та безпідставне витрачання бюджетних коштів, селищна рада не вживала заходи щодо звернення до суду про визнання недійсними додаткових угод до договору, стягнення коштів.
Прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові, відповіді на відзив, поясненнях.
Позивач повноважного представника в засідання суду не направив, проте у заявах від 04.05.2026, 25.05.2026, 02.06.2026 просить розглянути справу за відсутності представника позивача, повідомивши, що заявлені позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача 1 – ТОВ Хмельницькенергозбут" заперечила щодо заявлених позовних вимог, підтримавши аргументи викладені у відзиві на позов.
Відповідач 2 - Комунальне підприємство "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" явку повноважного представника в засідання суду не забезпечив, письмового відзиву на позов не подав, своїм процесуальним правом не скористалося, хоча було належним чином повідомлено про судовий розгляд справи, ухвали суду у справі направлено та доставлено до електронного кабінету позивача, що відображено у відповідних довідках про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач 2 не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
Комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-01-21-002084-с із закупівлі електричної енергії (ДК 021:2015:09310000-5) у кількості 572000 кВт/год зі строком поставки до 31.12.2021, очікувана вартість предмета закупівлі – 2000000,00 грн, кінцевий строк подачі тендерних пропозицій – 06.02.2021, 14:00 год., дата та час розкриття тендерних пропозицій – 08.02.2021 11:35 год., джерело фінансування - місцевий бюджет.
У матеріалах справи наявна тендерна пропозиція товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (від 05.02.2021 № Т-21-0221-632/11) щодо участі у відкритих торгах на закупівлю за предметом "код ДК 021:2015:09310000-5- "Електрична енергія" електрична енергія з урахуванням розподілу через постачальника (вуличне освітлення)", у якій товариство погоджується виконати вимоги замовника та договору за наступною ціною: електрична енергія кількістю 572000 кВт/год з ціною за одиницю з ПДВ (або без ПДВ – якщо учасник не є платником ПДВ) – 3,20 грн, всього з ПДВ (або без ПДВ – якщо учасник не є платником ПДВ) – 1830400 грн; загальна вартість тендерної пропозиції з ПДВ – 1830400,00 грн, ПДВ – 305066,67 грн.
Також у п. 2 вказаної тендерної пропозиції зазначено, що товариство погоджується дотримуватися умов цієї пропозиції протягом 90 календарних днів з дати розкриття тендерних пропозицій.
Відповідно до протоколу №15 засідання тендерного комітету про розгляд тендерної пропозиції на закупівлю товару "код ДК 021:2015:09310000-5 - "Електрична енергія" електрична енергія з урахуванням розподілу через постачальника (вуличне освітлення)" та прийняття рішення про намір укласти договір від 12.02.2021 визначено переможцем торгів – ТОВ "Хмельницькенергозбут" та прийнято рішення, зокрема, про намір укласти договір із ТОВ "Хмельницькенергозбут" на закупівлю товару "код ДК 021:2015:09310000-5 - "Електрична енергія" електрична енергія з урахуванням розподілу через постачальника (вуличне освітлення)".
У звіті про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-01-21-002084-с від 26.02.2021 зазначено, що учасниками процедури закупівлі були: ТОВ "УКРГАЗ РЕСУРС" із ціною пропозиції – 1990560,00 грн з ПДВ та ТОВ "Хмельницькенергозбут", з яким укладено 26.02.2021 договір про закупівлю із ціною пропозиції – 1830400,00 грн з ПДВ.
26.02.2021 між комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" (споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (постачальник) укладено договір №20810040 про постачання електричної енергії споживачу (далі – договір), який у силу положень п. 1.1 є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору (далі – договір). 
Пунктом 1.2 договору встановлено, що умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. 
У п. 2.1 договору зазначено, що за цим договором постачальник продає споживачу із 01.02.2021 до 31.12.2021 товар "код ДК 021:2015:09310000-5 - "Електрична енергія" електрична енергія з урахуванням розподілу через постачальника (вуличне освітлення)" для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. 
Згідно з п. 3.1 договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві приєднання, якає додатком 1 до цього договору. 
Постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником на підставі поданої споживачем заявки на постачання електричної енергії, форма якої наведена в додатку 3 до цього договору, яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування (за наявності), адресу, ЕІС код об`єкта, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання) за кожним об`єктом споживача (п. 3.4 договору). 
За змістом п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, які визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії та ціна за одиницю товару, яка включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії, які необхідно для виконання цього договору, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
У пп. 5.1.2 договору закріплено, що обсяг закупівлі та ціни (тарифи) на електричну енергію та розподіл визначаються у додатку 2 до договору. 
Згідно з пп. 5.1.3 договору умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі та не повинні змінюватися після підписання договору про закупівлю до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та умовами цього договору, зокрема: зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі. У випадку коливання ціни товару на ринку в бік збільшення, постачальник має право письмово звернутись до замовника з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ (або документи), що підтверджує збільшення середньо ринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в тих межах/розмірах, на які постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ (або документи), що підтверджує збільшення ціни товару, повинен містити дані щодо середньо ринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на день подання тендерної пропозиції (допускається надання документального підтвердження щодо середньо ринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в межах 10 днів щодо дати подання тендерної пропозиції) та середньо ринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на момент письмового звернення учасника щодо збільшення ціни і повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки/інформації (або в іншій документальній формі), виданої торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики або іншими уповноваженими установами чи організаціями. У випадку прийняття рішення замовником щодо внесення змін до договору у вказаній частині до розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна за одиницю товару, що визначається сторонами у момент укладення договору про закупівлю та за результатами електронного аукціону (з урахуванням внесених раніше змін до договору про закупівлю). При цьому, максимальна сума, на яку сторонами може бути здійснено підвищення ціни за одиницю товару визначається як різниця між середньо ринковою ціною (діапазоном цін тощо) за одиницю товару на момент письмового звернення учасника щодо зміни ціни та середньо ринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на день подання тендерної пропозиції (допускається надання документального підтвердження щодо середньо ринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в межах 10 днів щодо дати подання тендерної пропозиції), або станом на момент внесення змін до договору в частині ціни за одиницю, якщо такі зміни до Договору вже були раніше здійснені Сторонами. В будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (п. п. 2 п. 5.1.3).
Сума, що визначена в цьому договорі, змінюється в разі коригування ціни за одиницю товару, яка може змінюватися на підставі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін (інфляція). Коригування здійснюється шляхом множення ціни непоставленого товару по договору на індекс споживчих цін на момент укладення додаткової угоди про таке коригування та множення на кількість непоставленого товару. У зв`язку з тим, що зміни у вказаному випадку можуть відбуватися як в бік з збільшення, так і в бік зменшення, то сума визначена в договорі, може змінюватися в залежності від таких змін без зміни обсягу закупівлі (кількості товару) (пп. 5.1.4 договору).
Положеннями п. 5.2 договору передбачено, що спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.
Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.3 договору).
Відповідно до положень п. 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках - фактурах та/або накладних про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в у рахунках - фактурах та/або накладних, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.
Згідно з п. 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Цей договір, згідно з приписами п. 13.1 договору, укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.
Сторони у п. 13.2 договору узгодили, що постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.
Пунктом 13.8 договору передбачено, що зміна істотних умов може здійснюватися за згодою сторін у випадках, що передбачені ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", про що укладається додаткова угода із подальшим оприлюдненням таких змін відповідно до вимог ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі".
Відповідно до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 (додаток №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу) комунальне підприємство "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" приєдналося до умов цього договору на умовах комерційної пропозиції постачальника; початок постачання з 01.02.2021. У вказаній заяві погоджено адреси об`єктів постачання електроенергії, ЕІС - коди точок комерційного обліку.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу – "Комерційна пропозиція" сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 572000 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн. У додатку також зазначено, зокрема, про термін дії договору: набирає чинності з дня, наступного за днем отримання постачальником заяви-приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу та діє з 01.02.2021 до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
04.03.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, якою додаток №2 "Комерційна пропозиція" до договору виклали у новій редакції, зокрема щодо джерел фінансування, у розділі "Ціна" додатку №2 вказано: "З них: власні кошти 830400 грн 00 коп., в т. ч. ПДВ 20%; кошти місцевого бюджету 1000000 грн 00 коп., в т. ч. ПДВ 20%".
10.03.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, у якій керуючись ст. ст. 651,653,654 ЦК України, п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в лютому 2021 р. – 1635,42 грн/Мвт.год в порівнянні з січнем 2021 р. – 1462,52 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 02.03.2021 року №22-05/152, за взаємною згодою вирішили додаток № 2 до договору №20810040 від 26.02.2021 викласти у новій редакції (п. 1 додаткової угоди).
У п. 3 додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору та згідно з ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.02.2021 і діє до 31.12.2021.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 520044,32 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн.
Відповідно до інформаційної довідки №22-05/152 від 02.03.2021 Хмельницької торгово-промислової палати, наданої на лист ТзОВ "Хмельницькенергозбут", середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України становила: за січень 2021 р. – 1462,52 грн/Мвт.год без ПДВ, за лютий 2021 р. – 1635,42 грн/Мвт.год без ПДВ.
У подальшому, 12.05.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, у якій у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в квітні 2021 р. – 1450,22 грн/Мвт.год в порівнянні з березнем 2021 р. – 1374,25 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 07.05.2021 року №22-05/382, за взаємною згодою вирішили додаток № 2 до договору №20810040 від 26.02.2021 викласти у новій редакції (п. 1 додаткової угоди).
У п. 3 додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору та згідно з ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.02.2021 і діє до 31.12.2021.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 510662,42 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн.
Згідно з інформаційною довідкою №22-05/382 від 07.05.2021 Хмельницької торгово-промислової палати, наданої на лист ТзОВ "Хмельницькенергозбут", середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України становила: за березень 2021 р. – 1,37425 грн/кВт.год без ПДВ, за квітень 2021 р. – 1,45022 грн/кВт.годбез ПДВ.
15.09.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №4 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, у якій у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в серпні 2021 р. – 2076,95 грн/Мвт.год в порівнянні з липнем 2021 р. – 1444,05 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 31.08.2021 року №22-05/856, за взаємною згодою вирішили додаток № 2 до договору №20810040 від 26.02.2021 викласти у новій редакції (п. 1 додаткової угоди).
У п. 3 додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору та згідно з ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.08.2021 і діє до 31.12.2021.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 483685 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн.
Відповідно до інформаційної довідки №22-05/856 від 31.08.2021 Хмельницької торгово-промислової палати, наданої на лист ТОВ "Хмельницькенергозбут", середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України становила: за липень 2021 р. – 1444,05 грн/Мвт.год без ПДВ, за серпень 2021 р. – 2076,95 грн/Мвт.год без ПДВ.
30.09.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №5 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, у якій у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в вересні 2021 р. – 2227,92 грн/Мвт.год в порівнянні з серпнем 2021 р. – 2076,95 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 27.09.2021 року №22-05/969, за взаємною згодою вирішили додаток №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 викласти у новій редакції (п. 1 додаткової угоди).
У п. 3 додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору на згідно з ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.09.2021 і діє до 31.12.2021.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 435230,64 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн.
Відповідно до інформаційної довідки №22-05/969 від 27.09.2021 Хмельницької торгово-промислової палати, наданої на лист ТзОВ "Хмельницькенергозбут", середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України становила: за серпень 2021 р. – 2076,95 грн/Мвт.год без ПДВ, за вересень 2021 р. – 2227,92 грн/Мвт.год без ПДВ.
У подальшому ТОВ "Хмельницькенергозбут" звернулось до Красилівської житлово-експлуатаційної контори із листом №2140 від 28.10.2021, у якому, повідомивши, що у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в жовтні 2021 р. – 2728,56 грн/Мвт.год в порівнянні з вереснем 2021 р. – 2227,92 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 25.10.2021 року №22-05/1089, тариф в жовтні 2021 року згідно договору від 26.02.2021 №20810040 становитиме 4,65155 грн/кВт/год з ПДВ, надало додаткову угоду до договору для підписання та долучило інформаційну довідку Хмельницької торгово-промислової палати від 25.10.2021 №22-05/1089. 
Згідно з інформаційною довідкою №22-05/1089 від 25.10.2021 Хмельницької торгово-промислової палати середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України становила: за вересень 2021 року – 2227,92 грн/Мвт.год., за жовтень 2021 року – 2728,56 грн/Мвт.год.
29.10.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №6 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, у якій у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в жовтні 2021 р. – 2728,56 грн/Мвт.год в порівнянні з вереснем 2021 р. – 2227,912 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 25.10.2021 року №22-05/1089, за взаємною згодою вирішили додаток № 2 до договору №20810040 від 26.02.2021 викласти у новій редакції (п. 1 додаткової угоди).
У п. 3 додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору на згідно з ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.10.2021 і діє до 31.12.2021.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) сторони зокрема погодили: загальний обсяг електричної енергії – 447098,25 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн; з них: власні кошти 622769,03грн в т. ч. ПДВ 20%, кошти місцевого бюджету 1207630,97 грн в т. ч. ПДВ 20%.
ТОВ "Хмельницькенергозбут" листом №2217 від 26.11.2021, адресованим Красилівській житлово-експлуатаційній конторі, повідомило, що у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в листопаді 2021 р. – 3352,35 грн/Мвт.год в порівнянні з жовтнем 2021 р. – 2793,44 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 23.11.2021 року №22-05/1204, тариф в листопаді 2021 року згідно договору від 26.02.2021 №20810040 становитиме 5,11624 грн/кВт*год з ПДВ та відповідно надало додаткову угоду до договору з інформаційною довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 23.11.2021 №22-05/1204.
Згідно з інформаційною довідкою №22-05/1204 від 23.11.2021 Хмельницької торгово-промислової палати середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України становила: за жовтень 2021 р. – 2793,44 грн/Мвт.год., за листопад 2021 р. – 3352,35 грн/Мвт.год, коливання (зростання) ціни – 20,01%.
26.11.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №7 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, у якій у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в листопаді 2021 р. – 3352,35 грн/Мвт.год в порівнянні з жовтнем 2021 р. – 2793,44 грн/Мвт.год, що підтверджено довідкою Хмельницької торгово-промислової палати від 23.11.2021 року №22-05/1204, за взаємною згодою вирішили додаток № 2 до договору №20810040 від 26.02.2021 викласти у новій редакції (п. 1 додаткової угоди).
У п. 3 додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору на згідно з ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.11.2021 і діє до 31.12.2021.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 434938 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн; з них: власні кошти 622769 грн 03 коп., в т. ч. ПДВ 20%, кошти місцевого бюджету 1207630 грн, в т. ч. ПДВ 20%.
У подальшому додатковою угодою №8 від 30.11.2021 до договору №20810040 від 26.02.2021, у якій у зв`язку з допущеною технічною помилкою щодо невірного зазначення суми коштів місцевого бюджету в додатковій угоді №7 від 26.11.2021 в додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021, виклали додаткову угоду №7 від 26.11.2021 в іншій редакції.
Так, у розділі "Ціна" додатку №2 вказано: "кошти місцевого бюджету 1207630 грн 97 коп., в т. ч. ПДВ 20%".
Додатковою угодою №9 від 16.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021 сторони виклали додаток №2 "Комерційна пропозиція" до договору у новій редакції. У розділі "Ціна" додатку №2 вказано: "З них: власні кошти 344358,82 грн, в т. ч. ПДВ 20%; кошти місцевого бюджету 1486041 грн 18 коп., в т. ч. ПДВ 20%". При цьому загальний обсяг постачання електричної енергії (434958 кВт/год), загальна вартість договору(1830400 ,00 грн) не зазнали змін.
30.12.2021 сторони договору уклали додаткову угоду №10 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, згідно з п. 1 якої на підставі ч. 5 ст. 36 Закону України №922-VII від 25.12.2005 "Про публічні закупівлі" сторони дійшли згоди продовжити дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початок наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі.
21.01.2022 сторони договору уклали додаткову угоду №11 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021 з пролонгацією на 20%, а саме до 31.01.2022 року включно і якою додаток №2 "Комерційна пропозиція" до договору виклали у новій редакції. Зокрема у додатку №2 сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 71553 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 366080,00 грн; з них: кошти місцевого бюджету 366080 грн 00 коп., в т. ч. ПДВ 20%.
Відповідно до додаткової угоди №12 від 28.01.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021 сторони, у зв`язку з набуттям із 01.01.2022 року чинності постанови НКРЕКП №2611 від 17.12.2021 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Хмельницькобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання" та зростанням тарифу на послуги з розподілу електричної енергії із 1,12143 грн/кВт/год без ПДВ до 1,26442 грн/кВт/год без ПДВ, та постанови НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2022 рік", та зростанням тарифу на послуги з передачі електричної енергії із 0,29393 грн/кВт/год без ПДВ до 0,34564 грн/кВт/год без ПДВ, за взаємною згодою вирішили додаток до договору №20810040 від 26.02.2021 викласти у новій редакції (п. 1 додаткової угоди).
У п. 3 додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності (вважається укладеною) з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною вищевказаного договору на згідно з ст. 631 ЦК України, розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.01.2022 і діє до 31.01.2022.
У додатку №2 до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (Комерційна пропозиція) сторони погодили: загальний обсяг електричної енергії – 68427,75 кВт/год, загальна вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 366080,00 грн; з них: власні кошти 0,00 грн в т. ч. ПДВ 20%, кошти місцевого бюджету 366080,00 грн в т. ч. ПДВ 20%.
ТОВ "Хмельницькенергозбут" на виконання умов договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу були виставлені рахунки - фактури: від 10.03.2021 (за лютий 2021) на суму 165375,88 грн (з ПДВ) за 46986 кВт/год по тарифу 2,933070 грн (без ПДВ); від 07.04.2021 (за березень 2021) на суму 83599,54 грн (з ПДВ) за 23752 кВт/год по тарифу 2,933070 грн (без ПДВ); від 11.05.2021 (за квітень 2021) на суму 195799,46 грн (з ПДВ) за 54626 кВт/год по тарифу 2,986970 грн (без ПДВ); від 11.06.2021 (за травень 2021) на суму 40661,03 грн (з ПДВ) за 11344 кВт/год по тарифу 2,986970 грн (без ПДВ); від 08.07.2021 (за червень 2021) на суму 91512,40 грн (з ПДВ) за 25531 кВт/год по тарифу 2,986970 грн (без ПДВ); від 16.08.2021 (за липень 2021) на суму 138446,06 грн (з ПДВ) за 38625 кВт/год по тарифу 2,986970 грн (без ПДВ); від 15.09.2021 (за серпень 2021) на суму 78324,54 грн (з ПДВ) за 19867 кВт/год по тарифу 3,285370 грн (без ПДВ); від 08.10.2021 (за вересень 2021) на суму 162933,14 грн (з ПДВ) за 38527 кВт/год по тарифу 3,524220 грн (без ПДВ); від 18.11.2021 (за жовтень 2021) на суму 43347,95 грн (з ПДВ) за 9319 кВт/год по тарифу 3,87629 грн (без ПДВ); від 30.11.2021 (за жовтень 2021) на суму 207630,97 грн (з ПДВ) за 44636 кВт/год по тарифу 3,876290 грн (без ПДВ); від 16.12.2021 (за листопад 2021) на суму 278410,21 грн (з ПДВ) за 54417 кВт/год по тарифу 4,263530 грн (без ПДВ); від 31.12.2021 (за грудень 2021) на суму 500224,63 грн (з ПДВ) за 97772 кВт/год по тарифу 4,263530 грн (без ПДВ).
Комунальне підприємство "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" здійснило оплату за поставлену електроенергію ТОВ "Хмельницькенергозбут" відповідно до платіжних доручень: №246 від 11.03.2021 на суму 165375,88 грн; №373 від 07.04.2021 на суму 83599,54 грн; №523 від 14.05.2021 на суму 195799,46 грн; №681 від 14.06.2021 на суму 40661,03 грн;№823 від 09.07.2021 на суму 91512,40 грн;№1017 від 17.08.2021 на суму 138466,06 грн; №1159 від 15.09.2021 на суму 78324,54 грн; №1284 від 11.10.2021 на суму 162933,14 грн;№1462 від 19.11.2021 на суму 43347,95 грн; №1500 від 01.12.2021 на суму 207630,97 грн; №1548 від 17.12.2021 на суму 278410,21 грн; №51 від 25.01.2022 на суму 366080,00 грн; №56 від 25.01.2022 на суму 50000,00 грн; №61 від 27.01.2022 на суму 50000,00 грн; №68 від 28.01.2022 на суму 34144,63 грн.
Матеріали справи містять зведену відомість по постачанню/оплаті товару в розрізі періодів та обсягів поставки, надану Красилівською житлово-експлуатаційною конторою листом від 20.03.2025 №115, на запит заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури, відповідно до якої загальний обсяг поставленого/оплаченого товару становить 465403 кВт/год, сума оплати без ПДВ – 1655224,51 грн, сума оплати з ПДВ – 1986265,81 грн.
У матеріалах справи також наявний Статут Красилівської житлово-експлуатаційної контори, затверджений рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 12.12.2024 № 37 (далі Статут), відповідно до положень п. п. 1.1.- 1.3, 2.1 якого Красилівська житлово-експлуатаційна контора є комунальним підприємством, підприємство належить до комунальної власності територіальної громади міста Красилів, метою діяльності якого є зокрема, задоволення міських, суспільних потреб в житлово - експлуатаційних послугах, послугах з утримання в належному стані житлового фонду, прибудинкових територій, вивезення та утилізація побутових відходів.
Згідно п.1.4 Статуту засновником підприємства є Красилівська міська рада Хмельницької області.
Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 Статуту вищим органом управління підприємства є Красилівська міська рада Хмельницької області.
У п. 5.2 Статуту зазначено, що майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Красилів і закріплюється за ним на праві господарського відання. 
Джерелами формування майна підприємства є зокрема грошові і матеріальні внески засновника (п. 5.3.1 Статуту).
Згідно із п. 6.1 Статуту підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідками цієї діяльності перед засновником. 
Хмельницька торгово-промислова палата в інформаційно-ціновій довідці від 06.03.2025 №22-05/205, на запит Хмельницької окружної прокуратури (лист від 28.02.2025) щодо надання інформації про середньозважені ціни купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) та на "внутрішньодобовому ринку" (ВДР) для Об`єднаної енергетичної системи станом на 26.02.2021, 10.03.2021, 12.05.2021, 15.09.2021, 30.09.2021, 29.10.2021, 26.11.2021, 21.01.2022, 28.01.2022, відсоток коливання цін на вказаний товар у періоди між зазначеними датами, а також щодо середньозважених цін електричної енергії на ринку "на добу наперед" для Об`єднаної енергетичної системи та на "внутрішньодобовому ринку" (ВДР) за календарні дні відповідного місяця (середньозважена ціна на місяць), які склалися за період лютого 2021, березня 2021, травня 2021, відсоток коливання цін на вказаний товар між зазначеними періодами, повідомила про ціну (грн.Мвт.год, без ПДВ), коливання ціни відносно попередньої дати, %,: щодо "внутрішньодобовому ринку" (ВДР): 26.02.2021 – 1759,78 грн.Мвт.год (без ПДВ), 10.03.2021 – 1234,54 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 29,85%; 12.05.2021 – 1160,39 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 6,01%; 15.09.2021 – 2905,62 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 150,40%; 30.09.2021 – 3097,24 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 6,59%; 29.10.2021 – 3467,06 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 11,94%; 26.11.2021 – 1826,58 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 47,32%; 21.01.2022 – 2825,24 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 54,67%; 28.01.2022 – 2444,66 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 13,47%; щодо ринку "на добу наперед" (РДН) ОЕС України: 26.02.2021 – 1710,93 грн.Мвт.год (без ПДВ), 10.03.2021 – 1236,30 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 27,74%, 12.05.2021 – 1252,17 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 1,28%, 15.09.2021 – 2268,13 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 81,14%, 30.09.2021 – 2281,29 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 0,58%, 29.10.2021 – 3108,73 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+ 36,27%, 26.11.2021 – 3275,17 грн.Мвт.год (без ПДВ)/+5,35%, 21.01.2022 – 2985,73 грн.Мвт.год (без ПДВ)/-8,84%,28.01.2022 – 2514,69 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 15,78%, а також ціну (грн.Мвт.год. без ПДВ), коливання ціни відносно попереднього місяця, % на "внутрішньодобовому" ринку (ВДР) ОЕС України – лютий 2021 р. – 1756,16 грн.Мвт.год (без ПДВ); березень 2021 р. – 1359,04 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 22,61%, травень 2021 р. – 963,23 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 13,47% та на ринку на добу наперед (РДН) ОЕС України: лютий 2021 р. – 1632,56 грн.Мвт.год (без ПДВ), березень 2021 р. – 1374,25 грн.Мвт.год (без ПДВ) / - 15,82%, травень 2021 р. – 1018,74 грн.Мвт.год (без ПДВ)/- 25,87%.
Заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до Красилівської міської ради із листом від 14.04.2025, у якому, проаналізувавши умови договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, укладеного між комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" та ТОВ "Хмельницькенергозбут", додаткових угод №№ 1-12 до нього, повідомив про укладення згаданих додаткових угод усупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", наявність підстав для визнання їх недійсними в порядку ст. ст. 203, 215 ЦК України та відповідно безпідставне збереження ТОВ "Хмельницькенергозбут" 496976,21 грн коштів, а також просив надати інформацію про можливі вжиті заходи щодо усунення наявних порушень (визнання недійсним угод, стягнення надміру сплачених коштів) та чи вживалися і вживатимуться заходи претензійно-позовного характеру щодо визнання додаткових угод до договору недійсними, стягнення з ТОВ "Хмельницькенергозбут" надміру сплачених коштів.
У відповідь Красилівська міська рада листом від 23.04.2025 повідомила, що зважаючи на те, що Красилівська житлово-експлуатаційна контора є окремою юридичною особою та наділена повноваженнями та зобов`язана самостійно представляти та відстоювати свої інтереси у судах усіх юрисдикцій, Красилівською міською радою не вживалися та не будуть вживатися заходи щодо стягнення коштів у судовому порядку.
Листом від 03.02.2026, зміст якого аналогічний змісту листа від 14.04.2025, заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури вдруге звернувся до Красилівської міської ради, повідомивши про виявлені порушення та необхідність надання інформації про вжиті заходи відповідного реагування.
Красилівська міська рада, у відповідь, листом від 09.02.2026 продублювала свою позицію викладену у листі від 23.04.2026 та додатково повідомила, що лист прокуратури було надіслано для розгляду до Красилівської ЖЕК
Заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до Красилівської міської ради із повідомленням від 11.03.2026 про встановлення підстав та намір відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" здійснювати представництво інтересів держави в особі Красилівської міської ради в суді шляхом подання позову про визнання недійсним додаткових угод та стягнення надміру сплачених коштів.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно зі ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частинами 4, 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Отже, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Системне тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Разом із тим, за змістом ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.
З огляду на викладене, прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підстави для звернення прокурора до суду, а суд зобов`язаний перевірити такі.
У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) №3-рп/99 від 08.04.1999 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).
Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (пункти 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. Також звертала увагу, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц (пункти 26, 27), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункти 80, 81), від 05.10.2022 у справах №923/199/21 (підпункти 8.16, 8.17) і №922/1830/19 (підпункти 7.1, 7.2)).
У пункті 55 постанови від 14.12.2022 у справі №2-3887/2009 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ці висновки актуальні також щодо участі територіальної громади в цивільних правовідносинах та судовому процесі.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18, прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; - орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави.
У цій справі заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Красилівської міської ради із вимогами до ТОВ "Хмельницькенергозбут", комунального підприємства "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" про визнання недійсним додаткових угод №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 про постачання електричної енергії споживачу, укладені між КП "Красилівська ЖЕК" та ТОВ "Хмельницькенергозбут", стягнення з ТОВ "Хмельницькенергозбут" 496976,21 грн надміру сплачених коштів за договором №20810040 про постачання електричної енергії споживачу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор вказує, що внаслідок укладення оспорюваних додаткових угод з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", Цивільного кодексу України, була збільшена ціна за одиницю товару та зменшено обсяги поставки товару, визначені у договорі №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021, що призвело до зайвих витрат бюджетних коштів, які належить територіальній громаді, чим завдало шкоди громаді, а отже відповідно й інтересам держави. Зазначене порушує економічні інтереси держави, територіальної громади у сфері контролю за ефективним, доцільним, раціональним використанням бюджетних коштів, які є фінансовою основою для забезпечення функціонування та розвитку громади, внаслідок завдання шкоди у вигляді незаконних витрат. Дотримання вимог законодавства у цій сфері становить суспільний інтерес, оскільки використання коштів з порушенням встановлених норм підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що, у свою чергу, завдає шкоди інтересам держави. 
Тобто, звернення прокурора до суду у цій справі спрямоване на дотримання та забезпечення правопорядку у сфері публічних закупівель, та дотримання всіма учасниками цих правовідносин принципу законності, а також задоволення суспільної потреби у дотриманні вимог чинного законодавства під час витрачання бюджетних коштів.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18 зазначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
Суд зазначає, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", замовниками є суб`єкти, визначені згідно із статтею цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону.
Частиною 1 ст. 2 цього Закону обумовлено, що до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі №904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. 
Так, положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.
У статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до повноважень міської ради належить, зокрема, розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету; прийняття рішень щодо здійснення місцевих запозичень, щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.
Згідно з ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.
Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 17 вищевказаного Закону).
Статтею 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Таким чином, рада, як орган місцевого самоврядування, наділена обов`язком забезпечувати ефективне та раціональне використання бюджетних коштів, а також вживати заходів для запобігання порушенням інтересів держави у бюджетній сфері та сфері публічних закупівель. Відповідно, на неї покладено відповідальність за здійснення контролю за правомірністю укладених правочинів, їх відповідністю вимогам законодавства та принципам публічних закупівель. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №924/524/24 від 12.03.2025.
Отже, з огляду на вищезазначене Красилівська міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів становить інтерес територіальної громади в особі Красилівської міської ради.
Так, на підставі договору №20810040 від 26.02.2021 та додаткових угод до нього здійснювалося постачання електричної енергії Комунальному підприємству "Красилівська ЖЕК".
Відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 5.2 Статуту Красилівської житлово-експлуатаційної контори, затвердженого рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 12.12.2024 №37, Красилівська житлово-експлуатаційна контора є комунальним підприємством, підприємство належить до комунальної власності територіальної громади міста Красилів, засновником підприємства є Красилівська міська рада, майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Красилів і закріплюється за ним на праві господарського відання.
Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 6.1 Статуту вищим органом управління підприємства є Красилівська міська рада Хмельницької області, підприємство несе відповідальність за наслідками своєї діяльності перед засновником. 
Отже, Красилівська житлово-експлуатаційна контора підпорядкована, підзвітна та підконтрольна своєму засновнику, що зумовлює необхідність здійснення ефективного контролю за його фінансово-господарською діяльністю з боку Красилівської міської ради.
Відповідно до ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. Це положення відображає соціальну функцію власності, підкреслюючи, що право власності передбачає не лише можливість володіння, користування та розпорядження майном, але й відповідальність власника перед суспільством.
Таким чином, оскільки власником Красилівської житлово-експлуатаційної контори, яка виступає стороною оспорюваних додаткових угод є Красилівська міська рада, то вона відповідно наділена визначеними законодавством повноваженнями щодо здійснення контролю за належним функціонуванням підпорядкованого комунального підприємства, дотриманням останнім вимог законодавства у сфері фінансово-господарської діяльності, а також забезпеченням ефективного та правомірного витрачання ним коштів відповідно до встановлених процедур.
Відтак, контрольні функції Красилівської міської ради поширюються на правомірність укладених правочинів та їх відповідність принципам ефективного використання бюджетних коштів, що зумовлює її правову зацікавленість у вирішенні спору. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі №924/524/24 від 12.03.2025.
Також Верховний Суд у наведеній постанові зазначив, що у категорії спорів щодо визнання недійсними положень договорів, укладених у межах публічних закупівель, звернення прокурора в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та належного виконання договірних зобов`язань відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі".
З огляду на це, представництво прокурором інтересів держави може бути обґрунтовано внаслідок звернення:
- в інтересах власника юридичної особи, яка є стороною оспорюваного договору (зокрема, в статусі замовника, покупця), за рахунок якої здійснюється оплата такого договору. Такий суб`єкт наділений визначеними законодавством повноваженнями щодо здійснення контролю за належним функціонуванням підпорядкованого підприємства чи установи, забезпеченням ефективного та правомірного витрачання коштів відповідно до визначених процедур. При цьому джерело походження таких коштів (державний або місцевий бюджет, власні надходження підприємства чи інші фінансові ресурси) не є визначальним, оскільки обов`язок нагляду (контролю) за фінансово-господарською діяльністю юридичної особи покладено на її власника незалежно від джерел фінансування. Відтак, у разі виявлення порушень під час укладення чи виконання договору, які можуть вплинути на дотримання законодавства у сфері фінансово-господарської діяльності, саме власник такої юридичної особи, як суб`єкт, наділений повноваженнями щодо контролю за її діяльністю (забезпечення законності фінансових операцій і цільового використання коштів), має правові підстави для звернення до суду в статусі належного позивача;
- в інтересах розпорядника бюджетних коштів, за рахунок яких здійснювалася оплата за оспорюваними правочинами;
- в інтересах органу державного фінансового контролю.
Таким чином, у кожному конкретному випадку визначення належного суб`єкта представництва інтересів держави здійснюється з урахуванням специфіки спірних правовідносин, характеру позовних вимог та правового статусу відповідних суб`єктів у сфері публічних закупівель. При цьому таке обґрунтування може засновуватися одночасно на сукупності повноважень відповідного суб`єкта, зокрема його статусу як власника юридичної особи, що є стороною договору, та розпорядника коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування відповідних правочинів.
Так як засновником Красилівської житлово-експлуатаційної контори та власником її майна є територіальна громада в особі Красилівської міської ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального підприємства, а також зобов`язана контролювати виконання місцевого бюджету, зокрема, законність та ефективність використання підприємством коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то Красилівська міська рада як орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №904/123/22, від 26.10.2022 у справі №904/5558/20 та від 21.12.2022 у справі №904/8332/21, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21).
Зважаючи на вищевикладене, звернення прокурора в інтересах держави в особі Красилівської міської ради як власника Красилівської житлово-експлуатаційної контори, а відтак суб`єкта, на якого покладено обов`язок нагляду (контролю) за фінансово-господарською діяльністю цієї юридичної особи, узгоджується з приписами ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Разом з тим, судом звертається увага, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (такий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18).
Судом зважається на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень (органи державної влади, органи місцевого самоврядування або інші суб`єкти владних повноважень, до компетенції яких віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах), а не прокурор, між тим для того щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
З матеріалів справи слідує, що прокурор листами від 14.04.2025, від 03.02.2026, у яких, проаналізувавши умови договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, укладеного між комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" та ТОВ "Хмельницькенергозбут", додаткових угод №№ 1-12 до нього, повідомив Красилівську міську раду про укладення додаткових угод №№ 2- 7, 11, 12 усупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та просив надати інформацію про можливі вжиті заходи щодо усунення наявних порушень, та чи вживатимуться заходи претензійно-позовного характеру щодо визнання додаткових угод до договору недійсними, стягнення з ТОВ "Хмельницькенергозбут" надміру сплачених коштів.
У відповідь Красилівська міська рада листами від 23.04.2025, від 09.02.2026 повідомила заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури, що зважаючи на те, що Красилівська житлово-експлуатаційна контора є окремою юридичною особою та наділена повноваженнями та зобов`язана самостійно представляти та відстоювати свої інтереси у судах усіх юрисдикцій, Красилівською міською радою не вживалися та не будуть вживатися заходи щодо стягнення коштів у судовому порядку. 
З наведеного вбачається, що позивач з урахуванням обізнаності про порушення інтересів держави, територіальної громади, на які вказує прокурор, на такі порушення не відреагував, заходів захисту вказаних інтересів, зокрема у судовому порядку, не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності про наявність відповідного порушення, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з цим позовом.
При цьому, наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді позивачем не заперечено.
Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави в судовому порядку, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.
Наведені вище обставини щодо обізнаності позивача з порушенням інтересів держави, територіальної громади, зважаючи на характер наданих ним відповідей на лист прокурора, свідчать про встановлення обставин, за яких порушення відповідачами інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій з їх захисту, що призводить до виникнення у прокурора не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.
Вказане відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення цього позову. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18.
Крім того, у підтвердження дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом, у матеріали справи надано повідомлення (від 11.03.2026), адресоване позивачу, про намір здійснювати представництво в суді законних інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення відповідного позову до суду.
Вищенаведене у сукупності спростовує доводи відповідача 1-ТОВ "Хмельницькенергозбут" щодо відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Красилівської міської ради та заміною прокурором компетентного органу.

Щодо суті позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.
За приписами ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
При цьому суд виходить з того, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 11 ЦК України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасно, правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
З матеріалів справи слідує, що 26.02.2021 за результатами проведення процедури закупівлі UA-2021-01-21-002084-с між комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" (споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (постачальник) укладено договір №20810040 про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до якого постачальник продає споживачу із 01.02.2021 до 31.12.2021 товар "код ДК 021:2015:09310000-5 - "Електрична енергія" електрична енергія з урахуванням розподілу через постачальника (вуличне освітлення)" для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору). 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Із змісту умов договору №20810040 від 26.02.2021 вбачається, що сторони узгодили загальний обсяг електричної енергії – 572000 кВт/год, загальну вартість договору в т. ч. ПДВ 20% – 1830400 грн, термін дії договору з 01.02.2021 до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. п. 5.1, 5.1.2 договору, додаток №2 "Комерційна пропозиція").
При цьому вартість електричної енергії під час укладення відповідного договору становила 3,20 грн з ПДВ за 1 кВт/год.
Тобто станом на момент підписання договору про закупівлю сторонами погоджені істотні умови - предмет, кількість, ціна, строк виконання зобов`язань за договором.
У подальшому між сторонами до договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу було укладено ряд додаткових угод, зокрема №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022, відповідно до яких внесено зміни щодо ціни за товар, які прокурор просить визнати недійсними, вважаючи, що останні не відповідають вимогам законодавства, зокрема п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Судом враховується, що відповідно до положень частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, установлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після виконання не допускається.
Стаття 652 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
За змістом положень ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час укладення договору) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Отже, системний аналіз положень ст. ст. 651, 652 Цивільного кодексу України та положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22). 
Так, сторони у п. 5.1.3 договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу погодили, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції та не повинні змінюватися після підписання договору про закупівлю до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадку, зокрема зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі та погодили дії сторін щодо погодження зміни ціни товару.
Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 висловив правову позицію, що закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобіганням ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.
При цьому у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. В іншому випадку не досягається мета вищевказаного Закону, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, постановах Верховного Суду від 06.02.2025 №916/747/24, від 13.04.2023 у справі 3916/2536/22, від 07.12.2022 у справі №927/189/22, від 22.06.2022 у справі 3917/491/21, від 07.09.2022 у справі 3927/1058/21 від 18.06.2021 у справі 3927/491/19).
Такий правовий висновок викладений також у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, в якій Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю. 
Інший підхід до розуміння положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який передбачає щоразу з кожним внесенням змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10% ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону №922-VIII.
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
Велика Палата Верховного Суду, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, зауважила, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10% при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
Також, дотримуючись наведених висновків, Верховний Суд у постанові від 03.02.2026 у справі №906/607/24 зазначив, що у ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачена можливість внесення змін до договору про закупівлю у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми.
Інший підхід до розуміння положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який передбачає щоразу з кожним внесенням змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Крім того, внесення змін до договору про закупівлю щодо ціни товару повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.
Відповідно до сталих висновків Верховного Суду кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21).
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Постачальнику необхідно не лише довести підвищення ціни на товар на ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі, він також повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також повинен довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 23.11.2023 у справі №917/1009/22).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом №922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24).
Як зазначалось вище, сторонами після укладення договору №20810040 від 26.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу 10.03.2021 було укладено додаткову угоду №2 
Із змісту додаткової угоди № 2 від 10.03.2021 слідує, що остання була укладена відповідно до п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН) в лютому 2021 р. – 1635,42 грн/Мвт.год в порівнянні з січнем 2021 р. – 1462,52 грн/Мвт.год, на підставі довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 02.03.2021 року №22-05/152.
У цій додатковій угоді сторони узгодили, що загальний обсяг електричної енергії становить 520044,32 кВт/год, загальна вартість договору (з ПДВ ) – 1830400,00 грн, тобто збільшили вартість електричної енергії до 3,52 грн /кВт/год, зменшивши загальний обсяг закупівлі .
Крім того, у п. 3 додаткової угоди зазначено, що згідно з ст. 631 ЦК України вона розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 01.02.2021 і діє до 31.12.2021.
Так укладаючи, додаткову угоду №2 від 10.03.2021 сторони не перевищили 10% порогу збільшення ціни вартості товару, визначеного ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" 
Водночас, у підтвердження необхідності внесення змін до договору про закупівлю відповідачі посилаються на інформаційну довідку Хмельницької ТПП Хмельницької торгово-промислової палати №22-05/152 від 02.03.2021, в якій зазначено, що середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) для Об`єднаної енергосистеми України становила: за січень 2021 р. – 1462,52 грн/Мвт.год без ПДВ, за лютий 2021 р. – 1635,42 грн/Мвт.год без ПДВ.
Однак суд, аналізуючи та оцінюючи зміст цієї інформаційної довідки, погоджується із доводами прокурора, що така не може слугувати обґрунтованою підставою для зміни ціни та укладення додаткової угоди №2, оскільки не містить інформацію про середньоринкову ціну на товар станом на день подання тендерної пропозиції та інформацію про середньоринкову ціну за одиницю товару на день письмового звернення постачальника, як це передбачено п. 5.1.3 договору, у ній не зазначено відсоток коливання у період з січня 2021 по лютий 2021. При цьому, довідка містить порівняння середньозважених цін на електроенергію за січень 2021 та лютий 2021, в той час, як договір про постання електричної енергії був укладений між сторонами 26.02.2021. 
Недотримання, у тому числі передбачених договором вимог щодо документального підтвердження коливання ціни товару на ринку, унеможливлює врахування відомостей такого документального підтвердження під час внесення змін до договору.
Верховний Суд у постановах неодноразово вказував на те, що відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження ринкової вартості товару на момент укладення договору позбавляє суд можливості порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни (постанови від 13.10.2021 у справі №910/20141/20, від 18.03.2021 у справі №924/1240/18, від 07.09.2022 у справі №927/1058/21).
Також варто зауважити, що виключно коливання цін на ринку не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару (висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №917/1009/22 від 18.07.2023 у справі 3916/944/22).
Суд звертає увагу на те, що будь-яких доказів у підтвердження письмового звернення постачальника до замовника з документальним обґрунтуванням необхідності збільшення ціни та неможливості виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, як то передбачено п. 5.1 3 договору, відповідачем 1 не надано. Не надано й доказів, що відповідач 1 дійсно вимушений був придбавати електричну енергію для її подальшої передачі споживачу за цінами, визначеними на підставі показників у відповідній інформаційній довідці. Натомість сторони збільшили вартість товару за відсутності доказів, що вартісні показники товару упродовж дії договору зросли настільки, що виконання його умов стало вочевидь невигідним (збитковим) для відповідача.
Крім того, звертається увага, що в тендерній пропозиції відповідач 1 погодився дотримуватися запропонованих ним умов (цін на електроенергію) протягом 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій (відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів – 08.02.2021).
За таких обставин, суд вважає, що вищенаведена інформаційна довідка не є належними та достатнім доказом, який підтверджує коливання ціни товару на ринку за відповідний період у бік збільшення, а, отже, не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" шляхом укладення додаткової угоди №2 від 10.03.2021 .
Додатково суд враховує, що за умовами додаткової угоди №2 від 10.03.2021, вона поширює свою дію на правовідносини з 01.02.2021 року. 
Об`єднана палата в складі Касаційного господарського суду у постанові від 12.10.2018 у справі №910/21671/17 дійшла висновку про неможливість та протиправність застосування ч. 3 ст. 631 ЦК України щодо зворотної дії додаткових угод.
Положення частини 3 ст. 631 ЦК України не надають право сторонам застосовувати зворотну дію в часі пунктів додаткової угоди або договору, які змінюють врегульовані договірні відносини (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №910/14082/17).
Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю, тому зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України (така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22).
Отже, відповідачі з порушенням вищенаведених законодавчих норм змінили ціну на товар, який вже був спожитий покупцем.
Також судом звертається увага на відсутності доказів, які б підтверджували дотримання відповідачем 1 положень п. 13.2 договору від 26.02.01.2021 та п. 4 ч. 3 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" щодо повідомлення споживача про зміну умов договору не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування та відповідно .
З врахуванням наведеного у сукупності, суд вважає, що додаткова угода №2 від 10.03.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021 суперечить приписам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсною.
З матеріалів справи слідує, що в подальшому сторонами відповідно до п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із збільшенням середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед" (РДН), на підставі довідок Хмельницької торгово-промислової палати укладено додаткові угоди, відповідно до яких при незмінній загальній вартості товару - 1830400,00 грн, збільшувалась вартість електроенергії за 1кВт/год в порівняні із ціною визначеною у договорі: №3 від 12.05.2021 - вартість 1 кВт/год - 3,58 грн, що на 11,88 % більше ціни визначеної в договорі, №4 від 15.09.2021 - вартість 1 кВт/год - 3,78 грн, що на 17,19 % більше ціни визначеної в договорі; №5 від 30.09.2021 - вартість 1 кВт/год - 4,21 грн, що на 31,43 % більше ціни визначеної в договорі, №6 від 29.10.2021 - вартість 1 кВт/год - 4,09 грн, що на 27,94 % більше ціни визначеної в договорі, №7 від 26.11.2021 - вартість 1 кВт/год - 4,21 грн, що на 31,51 % більше ціни визначеної в договорі, №11 від 21.01.2022 - вартість 1 кВт/год - 5,12 грн, що на 59,88 % більше ціни визначеної в договорі, №12 від 28.01.2022 - вартість 1 кВт/год - 5,35 грн, тобто на 67,18 % більше ціни визначеної в договорі. 
Крім того, у додаткових угодах зазначено, що згідно зі ст. 631 ЦК України, вони розповсюджують свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами відповідно: додаткова угода №3 від 12.05.2021 - з 01.02.2021, № 4 від 15.09.2021 - з 01.08.2021, №5 від 30.09.2021 - з 01.09.2021, №6 від 29.10.2021 - з 01.10.2021, №7 від 26.11.2021 - з 01.11.2021, №11 від 21.01.2022 - з 01.01.2022, №12 від 28.01.2022 - з 01.01.2022.
У підтвердження необхідності укладення зазначених угод відповідачем 1 надано відповідні довідки Хмельницької торгово-промислової палати, про які зазначалось вище.
З приводу наведених додаткових угод, суд, зважаючи на положення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", висновки Верховного Суду, вище уже наголошував, що у випадку закупівлі електричної енергії зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається.
Натомість, усупереч вказаному, сторони, укладаючи перераховані вище додаткові угоди, фактично поступово, починаючи з додаткової угоди №3 поетапно збільшили ціну на товар більш ніж на 67% від ціни, визначеної у договорі про постачання електричної енергії споживачу №20810040 від 26.02.2021, не дотримались приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Судом враховується, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що відповідно до статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 10% шляхом так званого "каскадного" укладення двох додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, що призводить до нівелювання результатів відкритих торгів (постанови Верховного Суду від 13.07.2021 у справі № 927/550/20, від 04.08.2021 у справі №912/994/20, від 16.02.2023 у справі №903/383/22).
При цьому судом звертається увага, що перевищення визначеного законодавством 10% порогу збільшення ціни товару при публічних закупівлях додатковою угодою №3 спричиняє і визнання недійсним подальших додаткових угод, якими збільшувалась ціна товару.
Аргументи відповідача 1 з приводу можливості сторін внести зміни до договору про закупівлю декілька разів протягом виконання договору про закупівлю за умови, що кожне збільшення ціни за одиницю товару не перевищуватиме 10%,з посиланням на лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України від 24.11.2020 спростовуються вищенаведеними положеннями Закону України "Про публічні закупівлі", висновками Верховного Суду щодо застосування приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та тим, що позиція Мінекономіки України, викладена в листах, не є нормативно-правовим актом і тому не створювала та не створює для осіб жодних прав чи обов`язків щодо дотримання визначеної у них інформації. При цьому, Верховний Суд у постановах від 27.07.2021 у справі №922/2030/20, від 03.02.2022 у справі №927/636/21 звернув увагу, що право тлумачити норму права є виключним правом суду, а роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що вказано і в самому листі Мінекономіки.
На обґрунтованість укладення додаткових угод №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021 надано інформаційні довідки Хмельницької торгово-промислової палати №22-05/382 від 07.05.2021, №22-05/856 від 31.08.2021, №22-05/969 від 27.09.2021, №22-05/1089 від 25.10.2021, №22-05/1204 від 23.11.2021.
Разом з тим, судом не встановлено, що наведені документи містять відомості щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності їх зростання / зменшення; що у них міститься аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами (зокрема, з моменту підписання №20810040 від 26.02.2021) чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії у порівнянні з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни.
Тому зазначені довідки Хмельницької торгово-промислової палати, які слугували підставою для укладення вищенаведених додаткових угод, не відповідають вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та не можуть вважатися належним і достатнім доказом коливання ціни електричної енергії, що виключає можливість їх використання як правової підстави для внесення змін до істотних умов договору.
Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами прокурора, що сторонами в результаті укладення оспорюваних додаткових угод було збільшено ціну товару від первісної вартості визначеної в договорі понад встановлений законодавством граничний 10% рівень, що призвело до порушень імперативних вимог спеціального законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а саме п. 2 ч. 5 т. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та відповідно є підставою для визнання таких додаткових угод недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.
Разом з тим, суд враховує позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
Також суд звертає увагу, що при укладенні вище перелічених додаткових угод було допущено ті ж самі порушення, що і при укладенні додаткової угоди №2, зокрема щодо письмового повідомлення про необхідність укладення додаткової угоди, як передбачено п. 5.1 3 договору, про поширення дії додаткових угод на попередній період (ст. ст. 631, 632 ЦК України), з приводу чого суд висловив свою позицію. 
Таким чином, оскільки сторонами договору не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання та до виконання в повному обсязі, а зміна ціни договору на підставі оспорюваних додаткових угод є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, здійснена з порушенням вимог ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання оспорюваних додаткових угод №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021 недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.
Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ "Хмельницькенергозбут" 496976,21 грн надміру сплачених коштів за договором №20810040 про постачання електричної енергії споживачу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Із наявних у матеріалах справи рахунків-фактур та платіжних доручень вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" передано, а комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" отримано упродовж строку дії спірних додаткових угод електричну енергію загальним обсягом 465402 кВт/год, за яку сплачено 1986265,81 грн.
Оскільки оспорювані додаткові угоди №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, №5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, підстава для оплати поставленої електричної енергії за ціною, встановленою у них, фактично відпала.
Як вбачається з матеріалів справи, враховуючи вищенаведене, умови договору, яким визначено ціну за одиницю товару в розмірі 3,20 грн за кВт/год, додаткових угод до нього щодо ціни товару, докази щодо поставки електроенергії, її оплати, визнання недійсними спірних додаткових угод, якими збільшено загальну вартість за електричну енергію, замовником надмірно сплачено кошти в сумі 496979,41 грн.
Тобто товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" безпідставно отримало кошти на загальну суму 496979,41 грн, які останнє зобов`язано повернути позивачу в силу приписів ст. ст. 216, 1212 ЦК України, так як підстава їх набуття відпала.
Аналогічний підхід щодо правозастосування ст. ст. 216, 1212 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду від 05.03.2024 у справі №927/68/23, від 26.03.2024 у справі №927/373/22, від 03.07.2024 у справі №910/13579/23, від 12.03.2025 у справі № 924/524/24.
Враховуючи вищенаведене, положення ст. 14 ГПК України, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог прокурора про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" 496979,41 грн у повному обсязі та поверненню їх до місцевого бюджету.
Водночас, суд, враховуючи п. 1.3 Статуту комунального підприємства "Красилівська житлово-експлуатаційна контора", ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16, ч. 5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 5, 22 Бюджетного кодексу України, звертає увагу, що порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним підприємством додаткової угоди про збільшення ціни товару після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню коштів місцевого бюджету, що становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб та може порушувати економічні інтереси територіальної громади.
Отже, безпідставно збережені кошти, які переплачено на підставі додаткових угод, укладених з порушенням вимог закону, є коштами територіальної громади, тобто коштами місцевого бюджету та їх неефективне витрачання порушує права мешканців громади і саме Красилівська міська рада як представник територіальної громади є уповноваженим органом на забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності, а тому кошти, сплачені на виконання недійсного правочину, підлягають стягненню саме до місцевого бюджету територіальної громади м. Красилів, тобто на користь позивача (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2023 у справі №924/1283/21).
З огляду на наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" на користь позивача 496976,21 грн та їх задоволення у повному обсязі.
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).
Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судом зважається на те, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в частині вимог про визнання недійсними додаткових угод покладаються на відповідачів у рівних частинах, у сумі 13312,00 грн на кожного, оскільки вказані угоди укладені внаслідок неправомірних дій обох сторін в однаковій мірі. Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення 496976,21 грн покладаються на відповідача 1.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Красилівської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут", комунального підприємства "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 496976,21 грн задовольнити.

Визнати недійсними додаткові угоди №2 від 10.03.2021, №3 від 12.05.2021, №4 від 15.09.2021, № 5 від 30.09.2021, №6 від 29.10.2021, №7 від 26.11.2021, №11 від 21.01.2022, №12 від 28.01.2022 до договору №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021, укладені між комунальним підприємством "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (29019, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Хмельницький, вул. Бандери Степана, буд. 1/1, код 42035266) на користь Красилівської міської ради (31000, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Красилів, пл. Незалежності, буд. 2, код 04060737) 496976,21 грн (чотириста дев`яносто шість тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень 21 коп.) надміру сплачених коштів за договором №20810040 про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (29019, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Хмельницький, вул. Бандери Степана, буд. 1/1, код 42035266) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код 02911102) 20766,64 грн (двадцять тисяч сімсот шістдесят шість гривень 64 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з комунального підприємства "Красилівська житлово-експлуатаційна контора" (31000, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Красилів, вул. Щаслива, буд. 9, код 03356200) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код 02911102) 13312,00 грн (тринадцять тисяч триста дванадцять гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.
Повне рішення складено 12.06.2026

Суддя В.В. Виноградова